Olkaa hedelmälliset.
Moninkertaistukaa.
MERITÄHTI Apostolis-profeetallinen perusta
Tervetuloa ohjelman pariin!
Tässä jaksossa keskustelemme viidestä Jeesuksen lahjasta, -
eritoten apostoleista ja profeetoista.
Neil Cole ja Dezi Baker, tervetuloa ohjelmaan!
Ennen kuin puhumme apostoleista ja profeetoista, -
voisitko nopeasti esitellä kaikki viisi lahjaa?
Monet teologit pitävät Efesolaiskirjettä seurakunnan perustuslakina.
Paavali sanoo kirjeen keskellä, että Jeesus varusti pyhiä -
antamalla apostoleja, profeettoja, evankelistoja, paimenia ja opettajia -
Kristuksen ruumiin rakentamista varten.
Lahjojen tarkoitus on luoda ympäristö, jossa seurakunta heijastelee Kristusta.
Apostolin lahja on tarttuvaa varustamista.
Apostoli varustaa ihmisiä palvelemaan.
Profeetan lahja on tarttuvaa ilmestystä.
Hän näkee asioita ja auttaa muita näkemään.
Evankelistan lahja on tarttuvaa rakkautta.
Hän haluaa, että ihmiset pelastuvat kokonaisvaltaisesti.
Paimenen lahja on tarttuvaa ykseyttä.
Hän näkee jokaisen ihmisen arvon.
Opettajan lahja on tarttuvaa oppimista ja kasvamista Kristuksen tuntemiseen.
Ne ovat viisi lahjaa. Tarvitsemme niitä kaikkia.
Nyt puhumme apostoleista ja profeetoista. Ne ovat tärkeitä teille.
Neil, olet seurakuntien istuttaja, kirjailija -
ja orgaanisen seurakuntaliikkeen perustaja.
Dezi, olet seurakuntien perustaja, liikemies ja poliitikko.
Olit myös perustamassa orgaanista seurakuntaliikettä.
Seurakunnan moninkertaistumisliiton neuvostossa -
Neilillä on apostolinen tehtävä ja Dezillä profeetallinen tehtävä.
Olette kirjoittaneet Primal Fire (Ensituli) -kirjan viidestä lahjasta.
Kirjassa kerrotte, että apostolit ja profeetat ovat seurakunnan perustus.
Miksi ne ovat perustus?
Paavali sanoo Korinttolaiskirjeessä: - "ensiksi apostolit, sitten profeetat -
sitten opettajat, sitten ihmetekojen tekijät ja muut lahjat."
Hän ei tarkoittanut tärkeysjärjestystä. Se on kronologinen järjestys.
Monesti apostolit ja profeetat mainitaan seurakunnan perustuksena.
"Rakennan seurakuntani apostolien ja profeettojen perustukselle."
Ellei perustusta lasketa ensin, koko rakennus sortuu.
Jumala on tarkoittanut, että he menevät paikkoihin ensimmäisinä.
He menevät uusille alueille ja tekevät asioita, joita ei ole aiemmin tehty.
He ovat perustus.
Heidät on tarkoitettu toimimaan yhdessä. He täydentävät toisiaan.
He eivät siis pelkää olla tiennäyttäjinä -
ja aloittaa tyhjästä tiiminä.
Millainen on apostolinen lahja?
Koska apostolit toimivat osana perustusta, -
heille on tärkeää saada seurakunnan DNA eli ensimmäiset osat kohdilleen.
Apostoli haluaa, että alku on hyvä, jotta loppukin olisi hyvä.
Paavali kutsuu itseään Jumalan salaisuuksien rakentajaksi.
Apostoli keskittyy siihen, miten rakennus toimii jatkossa.
Se on moninkertaistava lahja.
Ilman tarttuvaa varustamista ihmiset jättävät tehtävät muiden harteille.
Kaikissa näissä lahjoissa on vaikutus, joka tarttuu ihmisiin ympärillä.
Ne ovat kaikki erilaisia. Kun apostoli hoitaa tehtäväänsä, -
ihmiset ympärillä sanovat: "Minäkin pystyn tuohon."
Kun profeetta hoitaa tehtäväänsä, muut sanovat: "Kuulen Jumalalta."
Jos seurakunta kuulee Jumalalta ja tekee niin kuin Hän sanoo, -
sitä ei pysäytä mikään. Jos sivuuttaa heidät, aloittaa evankelistoilla.
Kun evankelista hoitaa tehtäväänsä, ihmiset sanovat: "Rakastan ihmisiä."
Kukaan ei sano: "Pystyn tuohon." Kukaan ei sano niin evankelistasta.
Päinvastoin. Sanomme: "Kunpa minulla olisi tuo lahja."
Jos aloittaa evankelistoilla, on vain yksi asiantuntija.
Ihmiset tuovat ystäviään evankelistan luo, ja evankelista hoitaa kaiken.
Siksi on seurakuntia, jotka kasvavat yhden erityislaatuisen ihmisen takia -
mutta jotka eivät moninkertaistu.
Kun paimen hoitaa tehtäväänsä, ihmiset sanovat: "Kaikki ovat tärkeitä."
Kun opettaja opettaa, ihmiset sanovat: "Minulla on Jumalan Sanan nälkä."
He ovat tärkeitä ja tarpeellisia, mutta jos apostolit ja profeetat ohitetaan, -
menetetään perustus: "Kuulen Jumalalta ja voin tehdä sen mukaan."
Olet itse apostoli ja seurakunnan istuttaja.
Voitko antaa esimerkin siitä, miten apostoli toimii?
Muutimme perheenä keskusta- slummiin perustamaan seurakuntaa.
Valitsimme kaupungin, jossa ei ollut mitään meneillään.
Tapasin opettajan, joka toimi paimenen tehtävässä.
Hän sanoi: "Täällä ei ole mitään mahdollisuuksia."
Minä näin runsaasti mahdollisuuksia.
Kun apostoli tulee uudelle alueelle, hän näkee vain mahdollisuuksia.
Aloimme tavoittaa ihmisiä, jotka eivät ikinä menisi seurakunnan pariin.
Menimme sinne, missä he asuvat ja elävät. Tapasimme kahviloissa.
Yksi toisensa jälkeen he tulivat uskoon ja menivät kasteelle.
He kertoivat ystävilleen Kristuksesta. Perustimme monta seurakuntaa.
Ensimmäisenä vuonna meillä oli kymmenen seurakuntaa, -
jotka kokoontuivat kodeissa, kahviloissa ja kampuksilla.
Seuraavana vuonna niitä oli 18, sitten 52, sitten 106, sitten 200.
Se moninkertaistui, koska aloitimme lahjasta, joka innoittaa kaikkia työhön.
Sen jälkeen tulee profeetta. Dezi, olet profeetta. - Jälkeenkö?
Samanaikaisesti. - Ensin apostolit, sitten profeetat.
Voisitko kuvailla profeetan tehtävää?
Toki, etenkin osana Aloita ja lähde -tiimiä.
Profeetan työssä tärkeintä on kuuliaisuus.
Kuuliaisuus on ykkösasia kaikessa profetoinnissa.
Usein profeetta tahtoo kutsua ihmisiä kuuliaisuuteen.
Vielä tärkeämpää on, että hän itse muuttuu kuuliaisuuden mukaan.
Kun perustetaan uutta liikettä tai seurakuntaa -
tai mennään uudelle alueelle ja mietitään, mitä pitää tehdä ensiksi, -
profeetta usein kokee ja tuntee sen hengessään ja muuttuu sen mukaan.
Kun hän kohtaa ihmisiä, nämä näkevät, -
miten profeetta näyttää esimerkkiä.
Se antaa elävän kuvan siitä, mitä Jumala haluaa tehdä heissä.
Aina kun astuu uuteen tilanteeseen, -
Jumala jo kutsuu ihmisiä, puhuu ihmisille ja antaa ihmisille ohjeita.
Profeetta vain tarttuu siihen. Se onkin profeetan tehtävä.
Hän on kuuliainen sille, ja hän sanoo muille: "Näin teidänkin täytyy tehdä."
Se vahvistaa sanoman ja antaa sille totuussisältöä: -
"Jos minä pystyn tähän, tekin pystytte."
Sinulla on varmasti monta esimerkkiä. Voisitko kertoa yhden?
Kerron lempiesimerkkini.
Olen poliitikko. Toimin kotipaikka- kunnallani kaupunginvaltuutettuna.
On luonnollista, että Jumala kutsuu valtuustoon profeetan.
En pidä itseäni poliitikkona ja epäilin, ettei se sovi minulle, -
mutta kun Jumala kutsui minut, vastasin. Profeetat ovat kuuliaisia.
Kun aloitin työn kaupunginvaltuutettuna, -
kaupunki sattui olemaan sellaisessa tilanteessa, -
että se tarvitsi uutta näkyä, suuntaa -
ja Jumalan valtakunnan muutosvoimaa asukkaiden hyväksi.
Kun toimin valtuutettuna, huomasin heti, -
että aina kun puhuin suunnasta, huomioistani tai kehitysideoistani, -
Jumala siunasi sitä.
Profeettana me olemme yhteydessä Luojaan.
Yhteydestä kumpuaa luovuus.
Sellaisessa asemassa näyt ja unelmat kaupungista ovat luovia ideoita.
Profeetasta itsestä ne eivät näytä luovilta, -
koska hän on tottunut niihin, mutta ilman sitä toimivat innostuvat niistä.
"Paras ikinä kuulemani idea!" - Mahtavaa.
Profeetta saa tehdä työtään.
Itse olen saanut vaikuttaa kaupungin asioihin.
Sitä kuulee Jumalalta ja sanoo ihmisille: "Näin tehdään."
Sitä näkee kaupungin muuttuvan Jumalan valtakunnan kaltaiseksi.
Tuntuu hyvältä, kun on saanut käyttää lahjaansa.
Suurimpia sanomia profeetan sydämessä on se, -
että hän haluaa kaikkien tulevan tuntemaan Jeesuksen Pelastajanaan.
Emme näe kaupunkia maallisena. Näemme sen jonakin, jota muuttaa.
Näemme sen niin kuin taivaasta laskeutuneena.
Haluamme muuttaa sitä enemmän sen kaltaiseksi.
Tapauksessasi ihmiset ottivat vastaan sanomasi. Aina ei ole niin, eihän? - Ei.
Profeetan on mietittävä tarkoin, miten hän pukee sanomansa.
Uskon, että profeetan lahja tulee meille takaisin tätä aikaa varten.
Sen mukana tulevat armo ja Jumalan sanoman ajankohtainen luonne.
Sanomaa täytyy lieventää, -
sillä tapa välittää sanoma voi olla tietämättä tai tahtomatta liian ankara.
Profeetan vaarana on, että hän jakaa ihmisiä kahteen leiriin.
Hän saattaa rakentaa muureja ihmisten välille.
Se riippuu siitä, miten hän pukee sanansa.
Ihmiset eivät aina kuuntele.
Omassa tapauksessani olin oikea ihminen oikeaan aikaan.
Olimme rakennusvaiheessa, ja Jumala siunasi minua.
Ihmiset ottivat vastaan ideani.
Puhuimme profeetan haasteista.
Mainitsitte, että lahjoissa on myös pimeä puolensa.
Mikä on apostolin lahjan pimeä puoli ja mitä "pimeä puoli" tarkoittaa?
Puhun mieluummin varjosta. On valoa ja varjoa.
Se voisi olla voiman pimeä puoli. Apostolin varjo...
Apostoli pystyy toimimaan vähän kaikkien lahjojen mukaan, -
koska hänen täytyy opettaa muita, jotta hän voi sitten lähteä.
Apostoli osaa opettaa, paimentaa, evankelioida ja profetoida.
Pimeä puoli on se, että hän luulee pystyvänsä tekemään kaiken yksin.
Hänellä ei ole aikaa tiimityöhön, joten hän pakertaa yksin.
Apostoli Paavali joutui pulmiin, koska hän yritti pakertaa yksin.
Suurimmat ongelmat tulivat, kun hän ei kuunnellut profeettaa.
Apostoleilla on taipumusta myös edetä liian nopeasti.
Hän haluaa perustaa seurakunnan ja lähteä.
Hän on "lähetetty". Sitä sana "apostoli" tarkoittaa.
Olen lukenut apostolin lahjasta monta kirjaa, -
joissa ei puhuta menemisestä tai lähettämisestä. Se ei ole apostoli.
Apostoli on sellainen, joka haluaa mennä. Hän ei jää pitkäksi ajaksi.
Jos hän jää esimerkiksi pastoriksi, seurakuntalaiset väsyvät pian.
Ihanko totta? - Apostolit muuttavat kaikkea jatkuvasti.
Hän ei sovi siihen kovin hyvin.
Miten pian apostoli voi jättää seurakunnan?
Apostoleilla on keskittymishäiriö ADD:n lahja.
Hän pitkästyy hyvin nopeasti, ja hän on valmis jo johonkin uuteen.
Hän aloittaa jotakin uutta.
Jos hän toimii pastorina, kaikki joutuvat opettelemaan uuden asian.
Aina keksimässä jotakin uutta. - Se voi olla väsyttävää.
Eli heti kun seurakunta on koossa...
Jokainen tapaus on erilainen.
Kutsumme apostolia ja profeettaa Aloita ja lähde -tiimiksi.
Evankelista, paimen ja opettaja kuuluvat Pysy ja kasvata -tiimiin.
Apostolinen johtaja etsii aina evankelistaa tai paimenta.
Hän yrittää houkutella heitä.
Hän haluaa asettaa paimenen tai evankelistan ja jättää hänet sinne.
Apostoli on suunnitellut pakonsa jo ennen kuin hän tulee sisään.
Millaisen varjon profeetta jättää?
Varjo voi olla pitkä.
Eräs varjo liittyy lahjaan itseensä.
Se liittyy totuuteen, mutta ei ainoastaan totuuteen.
Profeetta on jumalallisen totuuden ruumiillistuma.
Jumalisessa luonnossa on sekä varjo että valo.
Me kaikki tiedämme sen.
Se on yleinen ongelma profeetoilla.
Heidän taipumuksensa eristäytymiseen on ongelma.
Hän sanoo: "Mieluiten viettäisin kaiken aikani Jumalan kanssa."
Hän sulkeutuu ikään kuin luostariin.
"En ehdi olla kanssasi. Vietän puoli vuotta Jumalan kanssa yksikseni."
Se on miltei kutsumus.
Täytyy muistaa, ettemme palvele vain Isä-Jumalaa majesteettiudessaan.
Emme istu tyynen altaan ääressä Hänen jalkojensa juuressa.
Palvelemme Jeesuksen Kristuksen evankeliumia.
Jeesus, joka oli Jumala, ei etsinyt sellaista asemaa täällä maan päällä.
Hän tuli köyhäksi ja vaelsi kansan keskellä.
Profeetan täytyy jatkuvasti patistaa itseään ihmisten luo.
Hänen täytyy keksiä ideoita, jotka vievät hänet ihmisten luo.
Itse omistan kahvilan. Se antaa minulle paikan ihmisten parissa.
Se pitää minut hengellisesti köyhänä, -
koska tiskaan, tarjoilen ja palvelen.
Profeetathan puhuvat aina palvelualttiudesta.
Kyse ei ole palvelevista johtajista vaan johtavista palvelijoista.
Profeetan täytyy itse tulla palvelijaksi ja näyttää siten muille esimerkkiä.
Silti hänestä tuntuu: "Nyt riitti. Menen viettämään aikaa Jumalan kanssa."
Nämä kaksi lahjaa ovat tärkeä perustus.
Miksei apostoleja ja profeettoja ole enemmän? Miksei heitä tunneta?
Heitä on aina halveksittu.
Se on myös kummankin tehtävän varjo. He ovat paksunahkaisia.
Voi tuntua, että he ajattelevat: "En välitä siitä, mitä sanot."
Jeesus sanoi: "Tapoitte profeetat, jotka lähetin luoksenne.
Pystytitte heille muistomerkkejä.
Lähetän luoksenne apostoleja ja profeettoja.
Tapatte heidät ja vainoatte heitä." Niin on ollut aina.
Postmodernissa maailmassa ei ole suosittua tappaa ketään marttyyrina.
Lahjat on hävitetty kieltämällä niiden olemassaolo -
ja tappamalla ne kohtuihin teologisissa oppikirjoissa, -
luentosaleissa, saarnatuoleissa, ja kirkkoneuvostojen saleissa.
Seurakunnassa ei anneta tilaa apostoleille ja profeetoille.
He eivät sovi ohjelmaan. On vaikea saada heidät teologiseen seminaariin.
Sama pätee evankelistaan.
Opettajan lahja on seurakunnassa hallitsevana.
Seurakunta voi olla vihamielinen apostoleja ja profeettoja kohtaan.
Sen sijaan kristikunnalle kelpaa -
kypsymättömämpi tai vähäisempi versio apostolista tai profeetasta.
Profeetta kelpaa laulajaksi. Hänestähän on ihana laulaa Herralle.
Jos profeetta yrittää nousta lahjan kypsemmälle tasolle, -
häneen suhtaudutaan epäluuloisesti.
Mainitsitte, että apostolin ja profeetan yhteistyö on hedelmällistä.
Onko yhteistyö helppoa?
Meidän tapauksessamme yhteistyö on helppoa.
Syy on se, että Jumala on lujittanut suhdettamme veljinä ja ystävinä.
Olen hyvin kärsivällinen. - Ja nöyrä.
Se on kuin hyvä avioliitto, jossa puolisot täydentävät toisiaan.
Miehen vahvuudet ovat vaimon heikkouksia ja päinvastoin.
Se voi johtaa vahvaan liittoon, -
jossa puolisot ovat siunaukseksi toisilleen ja maailmalle.
Se voi johtaa myös vakaviin riitoihin, koska puolisot ovat niin erilaisia.
Sama pätee apostoliin ja profeettaan.
Lahjat on tarkoitettu täydentämään toisiaan, eli he ovat erilaisia.
Tulee ristiriitoja.
Profeetalle kutsumus merkitsee yksin Jeesusta. Jeesus on viini.
Apostoli on viinileilien rakentaja.
Profeetta olettaa, että kaiken pitää olla Jumalan työtä -
ja ettei ihmisen saa tehdä sitä. - Olkaa hiljaa ja kuunnelkaa.
Apostoli ajattelee: "Mennään! Toimitaan!"
Profeetta ajattelee, että apostoli tuottaa vain ihmistekoja.
Apostoli kokee, ettei profeetasta ole käytännön hyötyä. Siksi tiet eroavat.
Se on yleistä. Paavali ja Barnabas erosivat, samoin Barnabas ja Silas.
Se täytyy selvittää tieten.
Viinileilivertaus on toimiva.
Minun on viestittävä profeetalle, että viini on tärkeintä.
Leili on vain viinin säilytysastia.
Opetin kerran nuoria profeettoja.
Sanoin: "Siirtäkää maito kannusta huoneen toiselle puolelle, -
mutta älkää käyttäkö astioita." Kukaan ei pystynyt siihen.
Osoitin, että viinileilejä tarvitaan, vaikka tärkein on viini.
Meillä on ollut riitoja säännöllisesti. - Yleensä vika on minun.
Totta. Eikä ole.
Olemme selviytyneet niistä.
Oma osansa on profeetan varjolla, kuten puhuimme aiemmin.
Profeetta haluaa vetäytyä Jumalan seuraan etäälle ihmisistä, -
jotka Jumala haluaa pelastaa.
Sanon aina, että valitsen Jumalan apostolisen luonteen palvelemisen.
Neil on läheinen ystäväni.
Teen sen hänen apostolisen intressinsä ja näkynsä kautta.
Se antaa pohjatiedot ja vetää minua kohti viinileiliä.
Ilman sitä kamppailisin omien varjojeni kanssa.
Meillä on erilliset palvelutehtävät. Emme tapaa viikoittain.
Asumme eri osavaltioissa kuuden tunnin ajomatkan päässä.
Lahjat ovat paikkaa vaihtavia.
Niitä ei ole tarkoitettu pysymään vain yhdessä seurakunnassa.
Välimatka auttaa. Dezin elämässä on apostolin vaikutteita.
Minun elämässäni on profeetan vaikutteita, koska olemme läheisiä.
Entä sitten ihanteellinen tilanne, -
jossa apostolin ja profeetan yhteistyö sujuu hyvin?
Miten se vaikuttaa seurakuntaan?
Vastaan omasta puolestani.
Minusta parasta on se, että se kutsuu yliluonnollisuutta.
Se monesti puuttuu seurakunnasta. Ei tiedetä, miten se saadaan toimimaan.
Seurakunta näyttää usein joltakin, mitä voisimme tehdä ilman Jumalaa.
Jos aloittaa apostolis-profeetallisesta perustuksesta, syntyy jotakin, -
mitä vain Jumala voi tehdä. Hän toimii tavallisten ihmisten kautta.
Hän ei toimi vain tiettyjen paimenten, evankelistojen ja opettajien kautta.
Se auttaa koko seurakuntaa palvelemaan Jumalaa.
Yhteistyö laukaisee sen. Yksinään toimivien vaikutus ei ole niin suuri.
Heidät on tarkoitettu yhteen. Yksinään pakertamisen tulokset ovat nähtävillä.
Hienoa. Neil Cole ja Dezi Baker, kiitos.
Oli mielenkiintoista kuulla kahdesta perustavanlaatuisesta lahjasta.
MIKSET KYSY JUMALALTA NYT, -
MITÄ TEHDÄ SEURAAVAKSI -
JA MITKÄ ASIAT PITÄÄ JÄTTÄÄ?
MONINKERTAISTUKAA, TÄYTTÄKÄÄ MAA
Suomennos: Marianne Tenetz