o
Olkaa hedelmälliset
Moninkertaistukaa
MERITÄHTI Valtakunnan viholliset
Jokaisella maalla on vihollisia.
Jeesuksen perustamalla valtakunnalla on paljon vihollisia.
Nyt selviää, keitä ovat valtakunnan viholliset -
ja miten niiltä voi suojautua.
USKONNOLLINEN KIRKKO
Kaikilla valtakunnilla on vihollisia.
Jumalan valtakunta on historian radikaalein hallitusmuoto, -
radikaalimpi kuin kommunismi tai kapitalismi.
Sillä on vihollisia. Päävihollinen on paholainen.
Paholaisella ei olisi valtaa, ellei sillä olisi ihmisiä puolellaan.
Siksi emme nyt keskity paholaiseen. Sen teothan me tunnemme.
Puhumme ihmisten kehittämistä järjestelmistä, -
jotka ovat valtakunnan vihollisia.
On olemassa satu kuninkaasta ja valtakunnasta.
Paha lohikäärme syö ihmisiä. Se haluaa syödä prinsessan.
Kuningas sanoo: -
"Se, joka lyö lohikäärmeen, saa prinsessan ja puoli valtakuntaa."
On olemassa samankaltainen vihollinen, -
joka yrittää saada ihmisiä toimimaan Jumalaa vastaan.
Ensimmäinen vihollinen on uskonnollinen kristillisyys.
Rakas Jeesus, joka rakasti kaikkia ja oli lempeä kaikille, -
oli muutamassa tilanteessa todella vihainen, -
nimittäin uskonnollisia ihmisiä, fariseuksia, kohtaan.
He olivat ylimielisiä, omavanhurskaita ja ylpeitä.
Valtakunnan suurin vihollinen on uskonnollinen kristillisyys, -
jolla on se nimi, että se elää, mutta se on kuollut.
Se on vauras. Se tuntuu toimivan hyvin sunnuntaisin, -
mutta sillä ei ole tarjottavana vastauksia ihmisten arjessa.
Uskonnollisuus on luonut varjon valtakunnan ylle.
Uskonnolliset ihmiset ovat varastaneet valtakunnan aseman.
Sanaa "valtakunta" hoetaan niin kuin se ei merkitsisi mitään.
Niinpä maailman ihmisille sana "valtakunta" ei tarkoita mitään.
Uskonnollinen kirkko on valtakunnan pahin vihollinen.
Se on vauras, itsenäinen ja Jumalasta riippumaton.
Se näyttää hyvältä, kunhan ei tarkastele syvemmältä.
Miten sen tunnistaa?
Uskonnolliset ihmiset eivät kestä arvostelua.
Ihminen kyllä itse tietää, jos hänessä ei ole voimaa.
Hän elää kaksoiselämää. Perhepiiri tietää sen.
Silloin ei kestä yhtään arvostelua.
Toiseksi uskonnolliset ihmiset eivät siedä ajatusta valtakunnasta.
He tietävät, että valtakunta on vastaus -
ja että heidän elämänsä ei ole aitoa.
He ovat saattaneet rakentaa koko elämäntehtävänsä -
uskonnollisten ajatusten perustalle.
He eivät kestä ajatusta siitä, -
että he ovat laittaneet elämänsä likoon väärien asioiden puolesta.
Sanoma valtakunnasta on huono uutinen uskonnollisille.
Heillä on valtaa mediassa ja ihmisten keskuudessa, -
joten he puhuvat valtakuntaa vastaan.
Vastustus on minusta hyvä merkki.
HUMANISTINEN MIELENLAATU
Valtakunnan toinen arkkivihollinen on humanistinen mielenlaatu.
Se julistaa yksilöihmisen riippumattomaksi Jumalasta.
Se etsii totuutta asiana, ei Persoonana.
Se on luonut individualistisen, filosofisen yhteiskunnan.
Se luo mielenlaadun, joka antaa yksilöille luvan -
toimia täysin riippumatta ympäröivästä yhteiskunnasta.
Siinä yksilöt voivat itsenäisesti määritellä, keitä he ovat.
Humanistinen mielenlaatu tukee yksilökeskeisyyttä.
Jos armeijassa tai urheiluseurassa on ihmisiä, -
jotka välittävät vain itsestään, -
heistä ei ole ryhmän ja yhteisön kannalta mitään hyötyä.
Humanistinen mielenlaatu on ollut vallalla 2000 vuoden ajan -
Euroopassa ja eurooppalaisten vaikutusalueella.
Se on kannustanut ihmisiä yksilökeskeiseen ajatteluun.
He eivät näe Jumalan valtakuntaa tai sen alaisuutta hyvänä asiana.
He eivät aseta arvoa yhteydelle ja kumppanuudelle.
Täytyy mennä muslimien, hindujen, urheiluseurojen tai mafian luo, -
jos tahtoo löytää yhteenkuuluvuuden ja suhteiden arvostusta.
Itsenäinen humanistinen mielenlaatu -
on valtakunnan arkkivihollinen, -
koska se torjuu ajatuksen valtakunnasta.
Siinä korotetaan yksilö ja yksilön mielipiteet kaiken yläpuolelle.
Se vastustaa kaikkea, mikä pyrkii kumoamaan yksilönoikeudet.
Muistatteko, kenestä Jeesus sanoi, -
että hänellä on suurin usko Israelissa?
Hän oli sotilas.
Aivan. Hän osasi toimia delegoidun vallan järjestelmässä.
Humanistisen mielenlaadun omaava ei pystyisi siihen.
Meistä kaikista on tullut humanistisen mielenlaadun uhreja.
60- ja 70-luvulla taisteltiin järjestelmiä vastaan.
Loppujen lopuksi ihmiset jäivät yksinään.
Pitääkö meidän lähettää kaikki pojat armeijaan?
Se olisi mielenkiintoista. Nuorille järjestetäänkin armeijaleirejä.
Nuoria yritetään herätellä tottelemaan.
Onko älykkyys kirous?
Älykkyys on siunaus, jos Jumala saa hallita sitä.
Jos älykkyydestä tulee itsetarkoitus, se on huono asia.
Minussa virtaa paljon juutalaisverta.
Juutalaisten suurin synti on älyn käyttö ilman Jumalan ohjausta.
Siitä voi tulla kirous. Se on nähty juutalaisten historiassa.
Siksi uppiniskaisuus on juutalaiselle suuri este.
Jos Jeesus saa ohjata ihmisen älyä, -
sitä ei voita mikään.
Juuri siitä juutalaiset tulevat kateellisiksi Paavalin mukaan.
Se on toinen aihe.
KUKA TARVITSEE KUNINGASTA, JOS ON RAHAA
Kolmas vihollinen on mammona.
Jeesus sanoi: "Ette voi palvella Jumalaa ja mammonaa."
"Älkää murehtiko, mitä söisitte tai joisitte tai pukisitte yllenne"
"Katsokaa taivaan lintuja. Ne eivät kylvä eivätkä niitä."
"Silti Isä ruokkii ne. Ettekö ole arvokkaammat kuin ne?"
"Pakanat tavoittelevat näitä asioita."
"Isä kyllä tietää, että tarvitsette niitä."
"Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja eläkää sen mukaisesti," -
"niin myös kaikki nämä teille annetaan."
Rahan sanoma on: "Kuka tarvitsee kuningasta, jos on rahaa?"
Raha tulee yleensä säästöistä, työstä tai sijoituksista.
Rahalehmästä voi tulla epäjumala, -
joka sanoo, ettemme tarvitse Jumalaa, -
sillä meillä on työpaikka, menestyvä yritys tai säästöjä.
Se on mammonan petosta, -
jossa ihminen luulee, ettei hän tarvitse Jumalan valtakuntaa.
Jeesuksen mukaan autuaita ovat ne, -
jotka tietävät tarvitsevansa Jumalan valtakuntaa.
He tietävät, etteivät he ole mitään ilman valtakuntaa.
Maailmassa tärkeää ovat raha, työpaikka, työ ja säästöt.
Ihmiset haluavat turvata rahansa.
Ihmiset kokevat sen suurimmaksi uhaksi etenkin länsimaissa.
Kyse on turvallisuudesta.
Kristillinen konsultointiyritys kutsui minut kerran vieraakseen.
He auttoivat asiakkaita turvaamaan omaisuutensa -
ja sijoittamaan viisaasti, jotta sijoitukset tuottaisivat hyvin.
Se oli hyvin itsekeskeistä.
Varoitin heitä siitä, että he saattavat auttaa kristittyjä -
suojelemaan rahansa Jumalalta.
Jumala ei tahdo, että tallennamme rahaa paikkoihin, -
jossa koi syö, ruoste tekee tuhojaan ja varkaat varastavat.
Ainoa turvallinen sijoituspaikka on Kuninkaan jalkojen juuressa.
Jos ihminen kiinnittää arvonsa ja turvansa omaisuuteen, -
hän on väärässä.
Jos meidän on annettava rahaa apostoleille ja profeetoille, -
mistä tietää, kuka käyttää varat Jumalan tarkoittamalla tavalla?
Mistä ylipäätään tunnistaa apostolin?
Heitä ei tunnista ulkonaisesti.
Heidän hedelmänsä näkyy. Hedelmät paljastavat, keitä olemme.
Raamatun apostolit olivat kuolleita itselleen ja omille haluilleen.
He toimivat yhdessä toisten uskovien kanssa.
Heistä näkyy keskinäinen veljeys.
He ovat tavallisia ja helposti lähestyttäviä.
He eivät ole muiden yläpuolella.
He vastaavat teoistaan muille, joten heihin voi luottaa.
Kun näkee, että he asettuvat Jumalan alaisuuteen, -
heihin voi alkaa luottaa.
Elämme maailmassa, emme irrallamme kaikesta.
Yhteiskunnan säännöt ja lait pätevät meihinkin.
Säästäminen on viisasta tiettyyn rajaan asti.
Täytyyhän maksaa laskut ja säästää tulevia tarpeita varten.
Miten löytää tasapaino maailman sääntöjen -
ja kristillisten arvojen välillä?
Kun ihminen löytää Jumalan valtakunnan, -
hän löytää turvan, yhteyden ja tarkoituksen.
Jos ei olisi vakuutuksia, uskovat huolehtisivat toinen toisistaan.
Vakuutuksien takia ajattelemme, ettemme tarvitse toisiamme.
Valtakunta tarjoaa taloudellisia etuoikeuksia.
Jumala on luvannut maksaa sen, minkä Hän tilaa.
Valtakunnassa on jakamisen, antamisen ja saamisen periaate.
Jos alamme noudattaa näitä periaatteita, -
osoitamme, että voi elää vapaana markkinavoimien paineista.
Valtakunnan kansalaiset voivat elää vapaana rahahuolista.
Paholainen valehtelee, että ahneus on hyvä asia -
ja että säästöt tuovat turvallisuuden.
Mitä enemmän rahaa annamme Valtakunnan käyttöön, -
sitä enemmän olemme turvassa rikkauksien petokselta.
Maailma katsoo vapaita uskovia ja pitää heitä hulluina tai pyhinä.
Jos Hänen valtakuntansa tulee, minun valtakuntani täytyy väistyä
Ihmisen oma valtakunta on Jumalan valtakunnan vihollinen.
Se on oman valtakunnan rakentamista toivoen siihen Jumalan voimaa.
On sanottu, että ihminen tavoittelee aina valtaa.
Haluamme hallita omaa ja mahdollisesti muiden elämää.
Minä maailmankaikkeuden keskuksena -ajattelu -
on Jumalan valtakunnan vihollinen.
Jeesus sanoi, että Hänen seuraajansa täytyy kieltää itsensä.
Ellei ihminen alistu Kuninkaan vallan alle -
ja tule valtakunnan kansalaiseksi, -
hänestä tulee valtakunnan vihollinen, -
sillä hän välittää itsestään, ei siitä, mitä Kuningas haluaa.
Pietari kielsi Jeesusta menemästä Jerusalemiin ristiinnaulittavaksi.
Jeesus sanoi: "Väisty, saatana!"
Se oli jyrkkä vastaus neuvoon, -
joka vaikutti hyvää tarkoittavalta.
Pietari ajatteli niin kuin ihminen, ei niin kuin Jumala.
Itsen valtakunta on monen ihmisen ytimessä.
Jälkipostmodernissa maailmassa on yksi yhdistävä filosofia.
Se on narsismi, itserakkaus.
Se on peiliin tuijottamista ja oman kuvan rakastamista.
Se on oman tilan päivitystä Facebookissa -
tai omien tunnetilojen ilmaisemista ympäröivälle maailmalle.
Sellainen on kaukana Jumalan valtakunnasta.
Jumalan valtakunnassa keskipisteenä on Jumala.
Itsen valtakunnassa keski- pisteenä on minä ja minun tunteeni.
Kristinusko jopa siunaa tämänkaltaista suhtautumista.
Se rohkaisee käyttämään siihen jopa Jumalan antamia voimavaroja.
Se on silloin valtakunnan vihollinen.
Jeesus kysyy silloin: "Miksi te kutsutte minua herraksenne," -
"jos ette tee niin kuin käsken?"
Jeesus sanoi: "Olette ystäviäni, jos teette niin kuin käsken."
Intialainen sanoisi, että täytyy ajaa vuohi ulos päästä, -
sillä vuohi osaa sanoa vain "mää".
Meidän täytyy puhdistaa sisimpämme itsekkyydestä, -
sillä itsekäs ei voi olla Kristuksen opetuslapsi.
Itsekkyys ja itsensä kieltäminen terveellä tavalla -
on valtakunnan ydinperiaate.
Ilman kuuliaisuutta emme pääse eteenpäin.
Keskipisteenä voi olla myös ryhmä, suku, maa tai joukkue.
Jos kyse on vain itsestä, se ei ole valtakunnan mukaista.
Meidän on tunnistettava se ja pysyttävä siitä erossa.
Se on käsiteltävä omassa elämässä.
Miten tunnistaa vääränlainen nöyryys tai epävarmuus?
Ne voidaan tunnistaa.
Tärkeintä on sydämen asenne.
Jollakulla taustalla on oman edun tavoittelu.
Joku ylpeilee nöyryydestään.
Auttamisen tarve voi kummuta lakihenkisyydestä.
Jumala näkee kaiken läpi.
On hyvä, että on olemassa hyvää opetusta ja sielunhoitoa.
Olemme nöyriä, koska rakastamme Jeesusta niin paljon.
Hänen läsnäolossaan saamme olla nöyriä, ja Hän nostaa meitä.
Sydämen asenne ratkaisee.
Onko mahdollista parantaa kokonaisia yhteisöjä?
Täytyykö se tehdä yksilö kerrallaan?
Uskon, että koko maan voi parantaa.
Jumala on luvannut parantaa maan, jos sen asukkaat kääntyvät.
Maailman yhteisöistä suuri osa on sosiaalisesti toimimattomia.
Terve nöyryys ja epäitsekkyys edistää parantumista.
Yksi esimerkki oli Frank Buchmannin Moraalinen varustautuminen -liike.
Se neuvoi alistumaan Jumalan vallan alle -
ja edistämään epäitsekkyyttä, rakkautta, puhtautta ja palvelua.
Monet valtionjohtajat ryhtyivät noudattamaan tätä periaatetta.
Se paransi kokonaisia yhteisöjä.
Se paransi Saksan ja Ranskan välirikon.
Liikkeen keskuspaikassa Caux'ssa Genevejärven rannalla -
monet saivat kokea, millaista oli elää eheytyneessä yhteisössä.
He näkivät, että on mahdollista rakentaa terveitä yhteisöjä.
Se on kadonnut aikoja sitten, -
mutta meidän on syytä rakentaa vastaavia yhteisöjä.
Seurakunnankin kuuluisi ensisijassa olla sellainen, -
kaupunki vuorella, malliyhteiskunta, -
jossa vallitsevat yhteys, rakkaus ja eheytyminen -
ja jonka nähdessään ihmiset sanovat: "Tätä me haluamme."
Kolme väärää apostolia: tarpeet, kulutuselämäntapa, käytännöllisyys
Valtakunnassa kuningas päättää, mikä on tärkeää.
Jos emme kuuntele Häntä, me päätämme, mikä on tärkeää.
Silloin toimimme oman tahtomme mukaisesti.
Se, mihin uhraamme rahaamme, osoittaa, mitä pidämme tärkeänä.
Kristikunta ei tällä hetkellä kuuntele juurikaan Kuningastaan.
Se kuuntelee omia tarpeitaan ja toimii niiden mukaisesti.
Monet asiat kristikunnassa ovat tarveperusteisia.
Jeesus ei ollut tarvelähtöinen. Hän toimi, kuten Jumala ohjasi.
Jeesus näki ihmisten hädän mutta sanoi: -
"Köyhät teillä on luonanne aina. Voitte auttaa heitä milloin vain."
On väärin vastata tarpeeseen ja ohittaa samalla Jumala.
Toinen valtakunnan vihollinen on käytännöllisyys, -
ajatus siitä, että jos jokin asia toimii, sen on oltava Jumalasta.
Käytännöllisyys tai suosio eivät ole merkki jumalisuudesta.
Kolmas vihollinen on kuluttajavetoisuus.
Monet kristityt pitävät kivasta jumalanpalvonnasta, -
joka täyttää heidät seuraavaa työ- viikkoa ja rahan vuolemista varten.
Jumalan valtakunta ei ole sitä varten, -
että se edistäisi ihmisten henkilökohtaisia pyrkimyksiä.
Jos seurakunnissa ja lähetys- työssä hairahdutaan siihen, -
että jaellaan vain uskonnollisia kulutushyödykkeitä, -
niistä tulee Jumalan valtakunnan vihollisia.
Ei pitäisi olla markkinalähtöinen eikä markkinoiden muovaama, -
vaan valtakuntalähtöinen ja valtakunnan muovaama.
Paavali varoitti julmista susista, -
jotka tulevat uskovien keskuudesta ja johtavat ihmisiä harhaan.
Kristittyjen keskuudessa on monia julmia susia.
Heidät tunnistaa siitä, ovatko he omistautuneita valtakunnalle.
Jos ymmärrämme tämän, -
olemme tunnistaneet Valtakunnan perusviholliset.
Jos haluamme Jumalan valtakunnan tulevan, omamme täytyy väistyä.
Frank Buchmann on sanonut: "Kun ihmiset kuuntelevat, Jumala puhuu."
"Kun ihmiset tottelevat, Jumala toimii."
"Missä ihmiset muuttuvat, siellä Jumala muuttaa maailmaa."
MIKSET KYSY JUMALALTA NYT, -
MITÄ TEHDÄ SEURAAVAKSI -
JA MITKÄ ASIAT PITÄÄ JÄTTÄÄ
LISÄTIETOJA OHJELMAN KOTISIVUILTA
TÄYTTÄKÄÄ MAA, MONINKERTAISTUKAA
Suomennos: Marianne Tenetz