VAR FRUKTSAMMA
FÖRÖKA ER
VAR FRUKTSAMMA FÖRÖKA ER
UPPFYLL JORDEN
SJÖSTJÄRNAN
Välkommen till ännu ett program med SJÖSTJÄRNAN -
vars fascinerande värld handlar om att multiplicera förökning.
Vi ska nu se på det jag kallar -
"ett apostoliskt och profetiskt nygrundande".
Jag sa inte reformation, för det innebär att ändra något -
som redan existerar. "Nygrundande" betyder att lägga en ny grund -
och bygga en helt ny byggnad ovanpå.
De som flög till Johannesburg i Sydafrika såg att flygplatsen -
blev för liten. De gjorde då en bedrift för arkitekturen -
och byggde en ny grund under en flygplats i drift.
Varje gång jag far dit tänker jag att detta är exakt vad Gud gör nu.
Under pågående flygtur bygger Han en ny grund.
Jag vill läsa något som jag har skrivit i en liten bok -
som du kan ladda ner på www.starfishportal.net -
som heter "The Starfish Vision", alltså Sjöstjärnans Vision.
"Gud har i sin församling för det första satt några till apostlar, -
för det andra några till profeter ...".
Det står i 1 Kor 12:28. Paulus talar om att Guds hushåll byggs -
på apostlar och profeter i Ef. 2:20.
Det är en sorglig kyrkohistorisk sanning att av de 5 -
tjänsterna som Paulus nämner i Ef 4:11 har apostlar och profeter -
fallit mellan stolarna, för- svunnit från scenen och ersatts -
med många falska apostoliska och profetiska ställföreträdare.
Det återstår en församling byggd på lärare, pastorer, -
tradition och församlingskassan. Och efter kejsare Konstantin -
även staten. Denna utveckling ersatte Guds folks genetiska kod -
med självbelåten och hemtam religion.
Genom denna enorma ersättnings- ordning har församlingen -
inte bara till största delen blivit oapostolisk och oprofetisk -
utan bokstavligen antiapostolisk och antiprofetisk. En harmlös -
och tandlös, civil religion som väl- signar medborgare oavsett agerande.
Profeter väljs dock inte av folket på demokratisk väg -
och apostlar sänder inte ut sig själva. De är Guds sändebud.
Om människor förkastar Guds rike är det bara naturligt -
att också förkasta dem Gud sänder för att justera dem till rätt spår.
Det är därför de religiösa, om de kan, förföljer och dödar -
apostlarna och profeterna.
A. T. Gardiner sa så här: När en profet accepteras -
och avgudas är hans budskap förlorat.
Profeten är bara användbar så länge han stenas som allmänt plågoris -
som kallar oss till omvändelse, stör våra bekväma rutiner -
krossar våra respektabla avgudar och skingrar våra heliga möten.
Det är ett bra citat, tycker jag. Det står ju i min egen bok.
Det är fascinerande att se att det Jesus etablerade i början -
har vi lyckats vända nästan helt upp och ner.
Bibeln säger ju att Gud satte i församlingen först apostlar -
sedan profeter, sedan lärare osv. Men kyrkohistorien har lyckats -
vända alltihop upp och ner. Nu är inte apostlar och profeter först -
de är inte ens sist. Så utdrivna ur systemet är de.
Som om de vore problemet. Jag skulle vilja -
se på vad Jesus verkligen gjorde för att förändra världen -
i statistiskt hänseende. Ser man på vad Jesus gjorde hela dagarna -
gjorde Han statistiskt sett tre saker. Ett, Han åt i andras hem.
Han var världsmästare på det. Han invaderade andra människors kök.
Visst är det goda nyheter? Och var Han inte inbjuden på mat -
gick Han så långt att Han sa till Sackeus: -
"Skynda dig ner, ty i dag måste jag komma äta med dig."
Han bjöd in sig själv. Så viktigt är detta.
Två, Han berättade berättelser som ingen förstod. De kallas liknelser.
Det var så Han gömde sanningen offentligt för att skapa frågor.
Det kallas "Rikets lockbete". Finns någon som har intelligenta frågor?
För har du ingen fråga finns inga svar.
Det tredje Han gjorde var det vi kallar "under": -
föröka bröd och vin, gå på vattnet, uppväcka -
döda, hela sjuka, kasta ut demoner. Statistiskt sett gjorde Han detta.
Fråga nummer två är vad Han gjorde med människor -
för att andra skulle göra samma sak? Vad gjorde Han?
Jag kom fram till att Han gjorde tre saker med människor: -
1. Han samlade dem runt sig själv. Han kallade dem att följa Honom.
2. När Han väl hade dem "dödade" Han dem mjukt.
Att "döda" innebär att Han sa: "Livet som du känner det -
är över. Bara om du dör från dig själv, avsäger dig hela ditt liv -
glömmer dig själv, slutar vinna världen och är osjälvisk -
då lever du i riket." Det kallar jag att Han "dödar dem".
Det kallas också lärjungaskap. En lärjunge dör från sitt gamla liv.
3. När Han "dödat" dem spred Han ut dem igen. Han sände ut dem.
Så Han samlade dem, "dödade" dem och skingrade dem.
Ordet "skingra" är faktiskt ett ganska våldsamt uttryck.
När Jesus lärde dem att be till skördens Herre -
att Han skulle sända arbetare till sin skörd i Luk 10 -
är ordet för "sända ut" det våld- samma, grekiska ordet "ekballo".
Samma ord används för att kasta ut en demon -
som inte vill, men måste lämna. Att sparka ut arbetare i skörden.
Inte som att säga: "Känner någon här för att gå ut och skörda -
gå ut och titta lite och se hur berörd du blir -
och om det faller dig i smaken". Nej. Det är bara att gå ut!
Bara Jesus skulle säga så -
att Gud skulle sända ut får bland vargar.
Vi tänker tvärtom att det är vargar bland fåren -
men Han säger att Han skulle sända ut får bland vargar -
som ingen god pastor skulle göra. Stackars små får!
Du skulle aldrig sända dem på så farligt område. Men Jesus gör det.
För Han visste att rikets princip är att Guds Son -
(Matt 13) tar Guds söner och sprider ut dem på fältet -
där det lilla vetekornet faller i jorden och dör.
Vore du pastor sa du: "Stackars vetekorn, vi måste skydda dig -
i en bomullstuss med aluminium runt -
och lite plastfolie så inte den hemska jorden i världen skadar dig."
Det kallas kyrkan. Berätta det inte för någon.
Idén vore att ta dessa vetekorn -
och bokstavligen kasta ut dem i skörden så de dör och förökas.
Så börjar hela principen om igen att de som nu skingras skulle, vad?
Samla människor, "döda", lärjunga- träna dem och sprida ut dem igen -
så hela processen börjar mångdubblas.
Vem samlar in människorna i dag? De flesta skulle säga evangelisten.
Pastorn ser till så alla har det bra, kassören samlar in pengarna -
och lärarna gör anteckningar som de kan lyssna på. Men vem dödar dem?
Vem sätter kniven i dem? Vem har väldigt obekväma budskap?
Vem gör klart att denna församling inte finns för att uppfylla dina -
egna personliga religiösa önskemål. Denna församling kallas -
"Jesu församling" för att Hans önskemål och värderingar -
står i centrum här. Församlingen är inte en religiös mack dit du kan -
komma på söndag, sjunga tre sånger och lyssna på en predikan -
som är 31 minuter lång och har tre punkter. Det är statistiskt sant.
En predikan du glömt 95 % av när du går och sedan komma tillbaka -
nästa söndag när du har tjänat lite pengar.
Det är inte Jesu församlings funktion.
Den är att uppfylla Hans passion och Hans mandat i världen -
alla tre sakerna, samlandet, lärjungaträningen och spridandet.
De flesta betydande kristna organisationer handlar om samlande.
Nästan ingen "dödar" människor och nästan ingen sprider dem.
Det är profetiska och apostoliska människors område.
De vet att det finns större värden och en större värld att vinna -
än att fylla kyrkan och göra den större. Det handlar inte om det.
Det är riket som ska bli ett stort berg som fyller jorden.
Vi måste konstant sända ut människor som ökar mångdubblingen.
Det är inte en engångshandling utan en princip -
som måste in i hjärteblodet och DNA:t på alla Kristi efterföljare.
Det görs bäst i deras omvändelseögonblick.
Därför måste vi igen ompröva de bibliska tjänsterna -
apostlar och profeter, när nu Gud för upp dem på scenen igen.
I en kyrkohistorisk utveckling har Gud återigen kallat fram -
de profetiska tjänarna från kyrkbyggnadernas sprickor.
De har nästan varit bortglömda för hela systemet har styrts -
av huvudpastorn och hans stab.
Huvudpastorn finns i Bibeln, men inte med goda referenser.
Vi hittar Diotrefes som sätter sig högst upp över alla andra tjänster.
Han välkomnade inga andra tjänster och tog över hela showen själv.
Det skapar en oberoende enhet som till slut blir en kult.
Det handlar bara om samlande. "Jag vill ha människor i min grej."
Men Gud kallar fram profetiska och apostoliska människor för att -
återinjicera Guds Rikes genetiska kod i varje troende -
som vill följa Kristus. När vi tänker på en profetisk person -
måste vi tänka på någon som är ovanför många andra.
De är högre upp i båten och bergen så de ser längre -
och söker Gud. De är intresserade av att höra Guds röst, mer än alla.
De har ofta inte bara ett budskap. De är budskapet.
Deras egna liv talar, vad de gör och inte gör.
De vakar ofta över att människor respekterar rikets heliga förbund.
De är visionärer. De är ofta rikets spioner.
De vet saker som ingen ska veta. De är rikets underrättelsetjänst.
De är också navigations- systemet som säger var du är.
Jag tror inte att jag själv är en profet. Jag har vänner -
som är profeter, men jag tror att Bibeln själv talar om -
att alla som följer Kristus har en profetisk ande -
för vi är döpta in i en profetisk församling av en profetisk Ande.
"Ni kan alla profetera" säger Paulus i 1 Kor 14.
Jag vill berätta hur Gud använde den profetiska gåvan -
till att övertyga en envis tysk som jag om profettjänstens giltighet.
Jag var i Kairo, Egypten för att tala i en kyrka på en plats -
som heter... Glöm stället. Långt därute i en stor slum.
Jag skulle tala i kyrkan och sedan fara genom hela staden -
till satellitstaden Heliopolis, med många miljoner invånare.
Alla hus ser likadana ut och jag skulle mötas av vänner med en bil -
och köras till en katolsk kyrka för att predika igen -
klockan 17.45. Jag avslutade predikan i kyrkan i slummen -
och biskopen ringde efter taxi och gav chauffören adressen -
någon gatuadress och ett nummer.
Taxichauffören sa "javisst" och började köra sin slitna taxi -
som bara drivs av mycket fasta och bön och for framåt på något sätt.
Killen såg på mig och jag var vit, och de vita i Kairo vill åka till -
pyramiderna på dagen och på kvällen tillbaka till Hilton.
Så eftersom det var kväll glömde han adressen och for till Hilton -
i tron att han gjorde mig en stor tjänst.
Jag var alltså på Hilton i Kairo och klockan var 17.30.
Jag visste detta: jag vet inte var jag är, jag vet inte vart jag ska -
och taxichauffören vet inte heller och jag måste vara där om en kvart.
Jag sa: "Gud, hjälp mig!" Jag tänkte för mig själv: -
"Jag kan ingen arabiska och föraren kan inte tyska eller engelska."
Då sa en röst: "Det är inte helt rätt, min son."
Ingen var i bilen så det måste vara Gud. Jag sa: "Är det sant?
Jag vet inte var jag är, eller vart jag måste åka, men Du vet.
Så vad sägs om denna överenskommelse: -
Jag kan säga några ord på arabiska som "framåt, höger och vänster".
Du säger till mig när jag ska säga vad till taxichauffören."
Jag tyckte det var en bra överenskommelse, så jag sa: -
"Habibi, alató", "kör rakt fram". Föraren såg förvånat på mig.
Han började köra och där kom nästa korsning. Jag kände -
efter om Gud sa höger, vänster, framåt, bakåt? Jag kände "vänster".
Så jag sa: "el shamal" "vänster" och han svängde ditåt.
Vi for åt höger, "el jamin" och åt vänster och hans ögon blev större -
och större för vi körde genom basarer och genom folks kök.
Jag vet inte vilka genvägar vi tog. Allt jag vet är att vi plötsligt -
var i Heliopolis och jag såg mina vänner med bilen exakt kl. 17.45.
Jag sa "stopp". Chauffören förstod men var så överraskad att han -
glömde ta betalt. Jag bara hoppade in i bilen och for och predikade.
Jag tänkte tillbaka på det som just hänt. Det var inte normalt.
"Borde det hända en tysk?" Sedan insåg jag att det var en -
erfarenhet av vår gudagivna profetiska vägledning.
Denna GPS: Guds Profetiska System. Tänk dig att hela Kristi kropp -
fungerade så. På sätt och vis är vi alla vilse utanför Hilton, visst?
Vi skulle behöva gå efter specifika direktiv -
som vi bara finner när vi framhåller vårt beroende av Gud.
Då får vi höra från Gud vart vi ska, höger, vänster och rakt fram.
Han säger inte alltid hela väg- beskrivningen, bara nästa korsning.
Där måste vi göra oss känsliga och fråga än en gång.
Detta kan beskriva lite av den profetiska funktionen för oss.
Vi känner till en del av detta på många olika sätt -
men ännu har vi inte låtit de profetiska människorna börja -
forma och omplacera stolarna i våra församlingar och missioner.
För det de säger är farligt! Minns A.T.Gardiners ord: -
"De stör våra heliga rutiner." Våra rutiner kanske inte alls är heliga.
Det finns en andra grupp som kallas apostlar och ser man på dem -
ur ett bibliskt perspektiv har de en annorlunda tjänst än profeterna.
De deklarerar inte väg och riktning.
De bygger system som levererar den profetiska visionen.
Det är ofta de som bygger systemen och vägarna -
för att få Kristi kropp att gå till målet.
I den rikesformade Kristi kropp följer formen funktionen.
Om idén med Guds rike är att röra sig framåt och sprida sig själv -
och att fördela sig över hela världen, så måste det ha en form -
som uppfyller den funktionen. Det är vad en sjöstjärna gör.
Den är förökningsbar i varje form.
Vi läser om israelerna i 2 Mos att "ju mer man plågade dem, -
desto mer...spred de ut sig". Likaså sjöstjärnan.
Även om de förtrycks har Guds ting den genetiska koden i sig, -
att vara en virusartad kraft som ohejdbart sprider sig överallt.
För de har ju förmågan att ändra allt längs vägen -
och uppta det i riket. Det är Guds rikes mäktiga rörelse.
Ser man på vad apostlar gör i NT ser man att de t ex -
öppnar upp utrymme och säger: "Det omöjliga är möjligt!"
Vi måste gå genom den väggen som är utan dörr. "Vi gör en dörr!"
Det är de som säger: "Jag är inte ett resultat av min omgivning.
Min omgivning är ett resultat av mig."
Det är andan de för med sig.
De öppnar upp och skapar ett välgrundat arbetsområde i riket.
De arbetar ihop med profeterna i ett nästan romantiskt förhållande.
Vissa av mina vänner kallar det: "den gudomliga romansen".
Ef. 2:20 anger apostlar och profeter som grunden för Guds hus -
så en av mina vänner sa: "De måste lära känna varandra."
De behöver bli kära, gifta sig och få barn tillsammans. Andligt sett.
Det betyder att de behöver bli parhästar som arbetar tillsammans -
inte med den ena över eller under, utan skuldra vid skuldra -
och arbeta tillsammans med att lägga grunderna för Guds rörelse -
så den kan samla, "döda" och sprida ut Guds folk i framtiden.
Apostlar kan kallas "arkitekter". Paulus kallar sig byggmästare -
och vi skulle säga "arkitekt". De är systemutvecklare -
och kodknäckare. Paulus sa: "När ni läser detta, kan ni -
förstå vilken insikt jag har i Kristi hemlighet."
De är försvararna mot vargar.
Paulus: "när jag har lämnat er, ska rovlystna vargar -
(inte 'Wolfgangs'), komma in bland er..."
På många sätt är den apostoliska tjänsten en grundläggande tjänst.
1 Kor 12:28 säger: "Gud har i sin församling för det första satt -
några till apostlar, för det andra några till profeter" osv.
Detta talar inte om en hierarki.
Så fungerar affärer och religion men kristen tro är ingen religion.
Religion är vad människor skapar, men Guds rike är vad Gud skapat.
Tänk dig att du går in på en pizzeria där allt luktar kinamat.
Du förväntar dig att allt ska lukta oregano, tomater och mozzarella -
och plötsligt luktar det asiatiska kryddor, sojabönor och sojasås.
Då tror du att något är fel. Vad vill jag säga med detta?
När du möter en apostolisk, profetisk kyrka -
borde den lukta multiplikation, vision och att slutföra målet.
Det borde pysa ut ur de troendes alla porer.
Ingen borde tro att församlingens mål är att bli större och bättre.
Man borde inte predika kyrkorna fulla, utan predika dem tomma -
så Guds folk kastar sig ut i skörden och gör sitt jobb.
Ur det perspektivet har vi en viktig uppgift framför oss.
En sak Gud har gjort med människor när Han skapade så många -
är att Han har designat var och hur långt bort de ska bo.
Apg 17. Paulus talar om att Gud har skapat olika folk -
och avsiktligt placerat ut dem på rätt platser.
Han gav dem ett område att leva på, deras bosättningsområden.
Detta gjorde Gud för att de skulle söka Honom och kunna finna Honom.
Det apostoliska och profetiska handlar mycket om trädgårdsarbete.
När Gud skapade världen skapade Han lustgården -
satte Adam och Eva i den och gav dem två jobb -
att sköta och att försvara lustgården. 1 Mos 2:15.
"Försvara" är ett starkt militärt ord: att försvara mot inkräktare.
Inte mot noshörningar och ormar utan mot djävulen.
Adam och Eva skötte det första jobbet bra -
men inte det andra. De försvarade inte trädgården.
Det som hände var att Gud har skapat världen och äger allting -
och Han gav Adam och Eva tillfällig mark- och skörderätt i lustgården.
Djävulen skapade ingenting. Men han lyckades lura Adam och Eva -
att tro på honom. Därmed tillföll lagfartsbeviset djävulen.
Han lät inga andra sköta landet så Adam och Eva drevs ut.
Djävulen var så slug att han stal lagfartsbeviset, markrätten -
och sedan dess har allt Guds folk blivit ockupanter -
vilket betyder att de bor på land de inte äger.
Ända tills Gud utvalde Abraham och lovade honom det förlovade landet.
När de apostoliska och profetiska återvänder till församlingen -
är det ett av deras jobb att ta tillbaka lagfarterna -
från de demoniska makterna som tagit dem för länge sedan.
"Begär av mig, så skall jag ge dig hednafolken till arvedel."
"Bind den starke. Sedan kan du plundra hans hus."
Det handlar om att gå till Gud och be Honom som John Knox gjorde: -
"Gud, ge mig Skottland, annars dör jag!" Gud gav honom Skottland.
Sedan dog han. Men hela idén var att människor passionerat -
ber Gud om ansvaret över hela områden och regioner -
inte bara för att bygga sin egen kyrka, utan så Gud kan bygga sin.
Människor måste ta långtidsansvar för detta.
Låt mig slutligen berätta vad detta betyder i praktiken.
I en tid då kristendomen tror att "vi måste predika evangeliet" -
utan att modellera det, ser människor på kyrkan och säger: -
"Detta är inte vad vi söker efter. Ni lever inte som ni predikar."
Därför, ur ett apostoliskt och profetiskt perspektiv, som Jesus -
är det första du gör innan du talar att visa i handling vad du menar.
Lever du inte ut det, så tala inte. Det skapar bara problem för lyssnarna.
Så först av allt visar du i handling för människorna -
hur annorlunda livet i riket är. Sedan inbjuder du dem -
till det du redan demonstrerat. Jesus visade innan Han predikade.
Detta är ett av de sätt apostoliska och profetiska människor kommer -
att föra idag till hela denna globala reformation.
De kommer att lägga grunden för att kunna leva ut rikets liv -
inte bara i kyrkan utan på alla livets områden: -
familj, utbildning, kultur, affärer, finanser och politik.
Det demonstrerar att Guds folk lever i ett annorlunda land -
och de lever ett modell-liv. Staden på berget. Låt människorna se -
"era goda gärningar och prisar er Fader i himlen."
Det sista jag ska säga är att Paulus i 1 Kor 4:9 sa: -
"Det verkar som om Gud hade ställt oss apostlar sist" i processionen.
Han använder ett roligt uttryck för gladiatorerna i ett skådespel.
Innan bion fanns gick människor på gladiatorspel som -
i Medelhavsområdets hetta startade på morgonen och pågick till lunch.
När människorna sett allt blod och mod och alla Rambo-grejer -
blev de trötta och ville gå hem. Då fanns ingen luftkonditionering.
Organisatörerna använde då ett knep för att få uppmärksamhet igen.
Middags-gladiatorn kom in precis innan alltihop slutade -
och det var vanligen en deformerad kille, en dvärg som såg kul ut -
som fick en sked eller ett träsvärd eller något annat som såg kul ut -
som han skulle tävla mot lejon, elefanter och jättar med.
Alla undrade spänt hur många millisekunder det skulle ta -
att äta upp dvärgen. En ojämlik match av globala proportioner.
Gud sa: "Det ska hända att i slutet när kristenheten -
har sett alla spel, föreställningar och tricks och bara vill gå hem -
då kommer en okänd liten dörr att öppnas och en rolig dvärg komma ut.
En löjligt obeväpnad, löjligt underfinansierad, allt är löjligt -
och alla kommer bara att se hur detta löjliga folk ska klara sig.
De ska få se dem vinna, inte till sin ära, men till Guds Lamms ära."
Jag tror att Gud gör detta just nu och det är den mest fascinerande -
återupptäckten i kyrkohistorien. Har ni någon fråga om detta?
Ja, hur känner man igen en apostel? - Det är en bra fråga.
Det gör man inte. Går en apostel in i rummet ser man det inte.
Varför? Han är ingen femstjärnig general som tillhör en elitklubb.
Även apostlarnas apostel Jesus kom till sina egna, -
som inte välkomnade Honom. De kände inte igen Honom.
Man känner alltså inte igen dem på deras yttre utan på deras ande -
deras brustenhet, överlåtelse och frukt. När du mött apostoliska -
och profetiska människor tror du att det omöjliga är möjligt.
Du törs gå ut bland vargar trots att du är ett får.
Du är redo att gå ända till slutet, att bli skingrad ut i Guds skörd -
och föröka dig så att Gud får äran.
VAR FRUKTSAMMA
FÖRÖKA ER
VARFÖR INTE FRÅGA GUD JUST NU
VAD DU BORDE GÖRA HÄRNÄST
OCH VAD DU KAN SLUTA GÖRA
FÖR MER INFORMATION GÅ IN PÅ WWW.STARFISHPORTAL.NET
VAR FRUKTSAMMA, FÖRÖKA ER, UPPFYLL JORDEN
Översättning: Himlen TV7