MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Venemaa rünnak Ukraina vastu
on pannud miljonid inimesed põgenema oma kodumaalt.
Neid on massiliselt läinud me naabermaadesse
nagu Poola ja Moldova.
Naised ja lapsed on põgenenud nuttes,
samal ajal kui mehed on jäänud kaitsma oma kodumaad.
Märtrite Hääl toetab koos MH naisteteenistusega
sõja tõttu kannatavaid Ukraina kristlasi.
Nii kuulemegi värskeid uudiseid selle abistamistöö kohta
MH peatoimetajalt Ilpo Jokimäelt,
kes on äsja naasenud Poola ja Ukraina piirilt.
Mina aga olen Sari Palomäki.
Tere tulemast vaatama saadet "Märtrite Hääl"
ja tere tulemast ka me peatoimetaja Ilpo Jokimäki!
Suur tänu!
Ilpo, naasesid mõnda aega tagasi koos oma naise Hannaga Poolast,
kus tutvusite Poola Märtrite Hääle tegevusega
Ukraina pagulaste abistamiseks.
Kus paigus Poolas ringi liikusite
ja milline õhkkond seal nende sündmuste taustal valitses?
Me olime pealinnas Varssavis
ja ka Ida-Poolas, Ukraina piiri lähedal,
kus sealsete koguduste kaudu
edastatakse me abi Ukraina pagulastele.
Õhustik oli muidugi väga teistmoodi.
Kui mõelda sellele, et keegi polnud millekski selliseks valmis,
siis Poola oli jõudnud selleks ajaks, kui me seal olime,
üle 2 miljoni pagulase.
Ja nüüd on neid ju veel juurdegi tulnud.
Jaa, neid tuleb pidevalt juurde.
Samas võetakse pagulasi väga soojalt vastu.
Ukraina lippe ja julgustavaid sloganeid näeb kõikjal,
mis väljendavad toetust.
Ja solidaarsust. - Just nimelt.
Kogu riik on sellesse kaasatud.
Kui pagulased tulevad üle piiri,
siis seal on väga hästi korraldatud kõik abistamispunktid,
kust saab toitu, medabi, sooje riideid, lastele mänguasju.
Sealt aga suunatakse nad siis edasi järgmistesse kohtadesse.
Esimene nädal oli vast ehk kaootiline,
sest millekski selliseks poldud osatud olla valmis,
aga peale seda organiseeriti kõik väga kiiresti.
Ja mis mind veel väga kõnetas, olid need väikesed kogudused,
kes olid jätnud kõik oma tavapärased tegevused ära
ja muutnud oma kogudused majutuskohtadeks,
lastes käiku kõikvõimalikud ruumid, mis vähegi võimalik.
Nii majutavad-toitlustavad nad samuti pagulasi.
Nii et idapiirile jõudvad pagulased saavad ka sinna minna,
kuna see on sageli esimene koht, kuhu nad jõuavad.
Nii on kogudusedki haaratud sellesse töösse,
valmistades neile süüa, hoolitsedes ja palvetades nende eest
ning õnnistades neid.
Tõeliselt muljetavaldav, milline kogu see olukord seal on.
Ülimalt oluline töö. - On.
Jõudes Poola ja sõites lennujaamast hotelli,
pidid parandama ühe auto rehvi.
Mis lugu sellega oli?
Üks auto vedas inimeste kohvreid
ja seal oli üks naine, kes oli pisut hädas
ja palus meie abi.
Ta auto rehv oli läinud katki ja ma aitasin seda vahetada.
Ta rääkis õnneks inglise keelt.
Tegu oli ukrainlannaga, kelle mees oli kodus sõdimas.
Tal oli selline veidi suurem auto, kuhu mahub 7 inimest sisse
ja ta sõitis sellega Varssavist Ukraina poole, Lvivi linna.
Üsna piiri lähedale siis.
Ta tõi sealt lastekodudest orbusid ära.
Ta tõi nad Varssavisse.
Ta oli väga emotsionaalne,
rääkides, mis tundeid tekitavad nii raketirünnakud kui tulistamised.
Ka see, kuidas sõdurid vägistavad naisi ja palju muud.
See oli meil väga dramaatiline esimene kohtumine Poolas,
mis tõi nende elu reaalsuse enam kui selgelt esile.
Nii et eks tunded olid ikka aegajalt laes.
Kohe kindlasti.
Nii oli tore, et mul oli naine kaasas,
sest pagulased on ju valdavalt naised, kellel paljudel on ka lapsed kaasas.
Nii oli hea, et Hanna oli minuga.
Ta on hea suhtleja ja soovib inimeste eest hoolitseda,
nii et tal avanes seal selleks ideaalne võimalus.
Nii et tore, et ta oli sellel reisil kaasas.
Ja ka oluline,
samal ajal, kui nende naiste mehed
on juba pikalt võitlemas ja kaitsmas oma kodumaad.
Märtrite Hääl käivitas Ukraina sõja alates koheselt
ühe hädaabi projekti,
mida koordineerib Poola Märtrite Hääl.
Infot selle projekti kohta
leiate rohkem me kodulehelt, mis on nähtav ekraanil.
Kuid millist tööd siis Märtrite Hääl
ukrainlastest pagulaste aitamiseks teeb?
Väga mitmekülgset tööd, mis on pidevas muutumises,
sest erinevatel kogudustel on erinevad vajadused.
Olukorrad võivad muutuda vaid päevaga.
Kuid kõige üldisemas mõttes me toetame kohalikke kogudusi,
kes võtavad vastu kõik pagulased ja mitte vaid kristlasi.
Toetame neid selliselt,
et neil oleks võimalik pesta nende pesu ja neid toita.
Seal on suur kogus riideid, patju-tekke ja mida kõike.
Nende koguduste arved on hetkel ikka väga suured.
Ja kindlasti läheb tarvis ka rohkelt vabatahtlikke. - Ikka.
Kõik ressurssid ja jõuvarud on käiku lastud.
Osutame ka toiduabi
ja seda mitte vaid Poolas, aga ka Moldovas,
kus olukord on veelgi hullem
ja kuhu on jõudnud väga suur hulk pagulasi.
Samas me ise ei käinud seal.
Ühtlasi läheb usklike võrgustike kaudu abi ka Ukrainasse,
kuigi ma ei tea täpselt, mida sinna viiakse.
Tavaliselt viiakse sinna ravimeid, toiduabi, raha
ja muud sarnast.
Nii on koguduste kaudu suudetud saata seda abi
isegi täitsa rinde eesliinidele,
mis on tõeliselt tore.
Abi vajadus on kindlasti ülimalt suur.
On.
Ja kuigi sellest räägitakse hetkel palju,
sest sõda on alles alanud,
siis samas on tegu katastroofiga, mis kestab veel aastaid.
Nii et isegi, kui sõda peagi läbi saaks,
on seal tehtud nii tohutut hävitustööd ja inimesed on nii katki,
et nad vajavad pikaajalist toibumist,
enne, kui nende maa saab taas üles ehitatud.
Nii jääb vaid loota, et tahe aidata -
olgu see siis Soome, Euroopa või mis iganes muu maa poolt,
et see ei lõppeks.
Poola valitsus on reageerinud hetkel väga võimsalt
ja kui tavainimesed avavad pagulaste heaks oma kodusid,
maksab riik neile selle eest toetust, kui nad pagulaste eest hoolitsevad.
Kuid samas pole Poola valitsus selleks lõputult võimeline
ja mingil hetkel tuleb piir ette.
Nii et me kõigi abi on selles loos oluline.
Samas pole ju ka teada, kaua see olukord kõik kestab.
Ajal, mil seda saadet teeme, on sõda kestnud kuu aega,
kuid märke selle lõppemisest pole kuskil.
Loodaks muidugi,
et selle saate eetrisse mineku ajaks oleks see sõda juba läbi.
Loodame ja palume tõesti,
uskudes, et kõik soomlased ja kristlased tervikuna
paluvad selle eest.
Samas kuulsite selle reisi ajal paljusid kurbi ja traagilisi lugusid
sellest, mida inimesed on pidanud üle elama.
Jaga palun mõningaid neist.
Pean end selleks veidi kokku võtma.
Kohtasime tõesti paljusid inimesi,
kes niipea, kui nad rääkima hakkasid, hakkasid nutma.
Kohtasime palju naisi ja lapsi.
Nende mehed olid jäänud rindele.
Kas siis sõduritena, või nö taustajõuna.
Kohtusime ühe Katjaga,
kes oli põgenenud kahe lapsega Poola.
Ta mees oli kirurg,
kes mõtles esmalt, et võtab relva ja läheb rindele,
aga Katja oli veennud ta ümber,
öeldes, et sõdida suudavad paljud, aga opereerida vähesed.
Nii jäigi siis ta mees panustama kirurgi töö kaudu,
paludes Katjal lahkuda lastega Ukrainast,
et ta ei peaks nende pärast muretsema
ja suudaks keskenduda oma tööle.
Ehk siis see mees on Ukrainas.
Just nimelt ja opereerib haavatuid või keda iganes tarvis.
Siis oli seal üks Julija, kes jagas samuti väga huvitava loo.
Ta oli põgenenud lastega Poola
ja mees jäi Ukrainasse kogudusse appi.
Nad olid Ukrainas aktiivsed jumalariigi töölised.
Julija oli näinud unenäo, et Ukrainas algab sõda
ja suur hulk inimesi põgeneb.
Ta hoiatas inimesi selle eest, öeldes, mis saab juhtuma
ja kutsudes neid üles valmistuma selleks.
Kuid nad naersid ta üle, mõeldes, et see pole kuidagi võimalik.
Ja ometi oli.
Julija oli selleks teatud mõttes küll valmis,
aga samas, kui see hetk oli käes,
oli ta perel vaid 20 minutit aega, et pakkida kott ja minna.
Samas rääkis ta,
kuidas ta oli kogu põgenemise ajal kogenud rohkelt Jumala abi.
Mingid asjad lihtsalt loksusid paika, kuigi poleks pidanud
ja ta pääses läbi mitmete raskuste Poola.
Tema puhul oli huvitav see, et ta suutis siiski kuidagi näha,
et Jumal võib isegi need kõige kohutavamad asjad
pöörata oma eesmärkide nimel heaks.
Julija ütles, et see olukord juhib paljud inimesed Jumala juurde
ja Katja ütles,
et ta palvetab nüüd hoopis teisiti kui varem,
mis on ka loomulik.
Nii et palju selliseid lugusid.
Paljud inimesed on saanud kindlasti sütitatud palvele.
Nii Ukrainas, Poolas kui pagulaste seas.
Sest kust mujalt siis veel otsida lohutust ja tröösti,
kui mitte elava Jumala juurest.
Miski muu pole Jumalaga võrreldav. - Nii on.
Nagu juba öeldud,
oli ka su naine Hanna sellel reisil kaasas.
Kahjuks polnud tal võimalik siia saatesse tulla,
aga vaatame siis ta tervitust video vahendusel.
Olen nüüd koos abikaasaga olnud mõne päeva siin Poolas,
kus on nähtud ja kogetud nii mõndagi.
Oleme külastanud erinevaid kogudusi,
kes teevad koostööd Poola Märtrite Häälega.
Oleme kohtunud pastorite- ja vabatahtlikega,
kes on aidanud muuta kogudusi pagulaste majutuspaikadeks.
Inimesed reageerisid koheselt, kui sõda algas
ja on olnud valmis võtma vastu Ukraina põgenikke,
kellest suurema osa moodustavad naised ja lapsed.
Oleme kuulnud paljude pagulaste lugusid sellest,
kuidas nad pidid ootamatult oma kodudest lahkuma
ja nii on nad jõudnud võõrale maale suurt palju ilma millegita.
Nii on kogudused tulnud appi, et aidata pagulastel leida uus algus.
Paljud naised, kes on oma lugusid jaganud,
on endiselt veel šokis kõigest toimunust.
Nii mõnigi on hakanud rääkima hakates nutma,
mistõttu mõistame, et ees on pikk toibumisprotsess
ja abi ning tuge läheb veel pikalt vaja.
Oleme kohtunud ka Ukraina kristlastest naistega,
kes on jaganud sellest,
kuidas Jumal on isegi keset neid kohutavaid olukordi
kandnud hoolt nende eest.
Paljud on rääkinud, kuidas Jumal valmistas neid juba ette,
et midagi saab sündima
ja nii ei tulnud see neile liialt suure üllatusena.
Isegi, et see on olnud kohutav.
Paljudel on ka nägemus sellest,
kuidas vaatamata kõigele sellele hävingule
tahab Jumal siiski teha midagi head,
kõnetades ukrainlasi ja tõmmates neid enese ligi,
juhtides neid selleski ajahetkes edasi.
Eks siis eesolevad kuud ja aastad näita,
mida head sünnib jumalariigis selle kõige kaudu.
Paljud on kindlasti mõelnud,
mida konkreetset saaks ära teha,
et aidata Ukraina pagulasi selle sõja ajal.
Mida sa, Ilpo, ütleksid - mida tavaline inimene saaks teha?
Hetkel tegutseb palju erinevaid abistamisorganisatsioone,
tänu kellele on täidetud paljud esmased vajadused.
Ühtlasi ei tasu abina saata ükskõik, mida.
A'la oma vanu riideid või muud sellist, sest neist ei pruugi olla kasu.
Koha peal olijad teavad kõige paremini, mida tarvis
ja nii tasub võtta kuulda nende nõu, millist abi kõige enam vajatakse.
Teame näiteks, et hetkel on ravimid ja medvahendid väga vajalikud,
kuid täpsem info kõige vajamineva kohta
on nende ühingute kodulehtedel igati leitav.
Samas aga on vajadused nii suured,
et raha saatmine on muidugi see kõige lihtsam viis aidata.
Sest Poolas on kogu vajalik kaup olemas
ja nad teavad ka, kust saada midagi parema hinnaga.
Nii et tasub toetada sellesse töösse kaasatud kogudusi
ja muidugi teisigi ühinguid, kes seal toimetavad.
Nähes nende koguduste tööd seal
ja seda, kuidas nad pagulaste eest hoolitsesid,
meenus mulle kirjeldus Matteuse evangeeliumist,
kus räägitakse lõpuaegade kohtumõistmisest
ja lammaste-sikkude eraldamisest.
Lambad on Jumala paremal käel, kuna nad tegid palju head -
külastasid vange, tervendasid haigeid, aitasid kannatanuid jne. jne.
Ja samas on need inimesed üllatunud, sest nad ise ei näinud Jumalat selles.
Kuid Jumal ütleb, et mida iganes oleme teinud neile inimestele,
seda oleme teinud ka Talle.
Nii et, isegi, kui aitame kasvõi 1-2 inimest miljonitest,
on see siiski abi.
Ja see lähtub ühest allikast. - Just.
Me ju ei jäta evangeeliumi kuulutamata
vaid seetõttu, et me ei suuda kuulutada seda kogu maailmale.
Hea näide on ligimese kohta, et ligimene on see, kes on mu lähedal.
Ka need 1-2 inimest.
Neist tulebki alustada
ja sellest saab siis ka alguse juba suurem töö ja tegemine.
Ka nende piltide ja videote pealt, mida meile siia Soome saatsid,
oli näha kõiki neid suuri ruume, mis olid valmistatud ette magamiseks,
aga kus hoiti ka erinevaid asju.
Inimesed käisid sealt läbi ja jätkasid siis oma teekonda.
Osad neist on jõudnud Soomegi.
Just ja see on vägagi hea aitamise viis,
kui suudame pakkuda neile varjupaika.
Eks Soome riik pea muidugi läbi mõtlema,
mida see täpsemalt tähendab ja kuidas kõike korraldada,
aga vajadus majutamise järele saab olema suur.
Suurem osa neist pagulastest tahtis küll jääda Poola,
sest see on nende kodu ligi
ja enamus neist ei kujuta ettegi, et kolida aastateks kuhugile mujale.
Nad ei jõua ära oodata, millal tagasi koju saab,
kuigi hetkel pole küll teada, millal see võimalik oleks.
Nii oli ka selles mõttes huvitav näha nende suhtumist,
et isegi, et nad kannatasid ja nutsid,
tahtsid nad siiski keeta meile kohvi ja pesta ise omaenda pesu.
Tahtsid teha süüa ja toimetada ise kõiki asju,
olemata kellelegi koormaks.
Rongijaamas, kus oli palju pagulasi,
jagas keegi neile sularaha, et neid aidata,
kuid nad keeldusid sellest,
öeldes, et on seal vaid lühikest aega ja lähevad siis tagasi.
Samas hoiab tegutsemine ka mõtted õigel lainel
ja on ühtpidi teraapilinegi,
et sa lihtsalt ei lebota tegevusetult kuskil,
vaid tegutsed kasvõi selle nimel, et argipäevad mööduks nagu peab.
Just nii ja seda nad teevadki.
Ühtlasi korraldasid kogudused ka jumalateenistusi ja muid tegevusi -
mõnes kohas lausa ukraina keeles, kus nad said osaleda.
See kõik lõi teatud argipäeva rütmi,
mis keset kogetud šokki ja traumat lõi neile turvatunde.
Ja kui ka Soomes avab keegi oma kodu, kuhu tulla
ja kus elu võib naaseda nö tavarütmi,
siis see algatab ka tasapisi teatud paranemisprotsessi,
mis on ülimalt oluline.
Samas aga võib Soome tunduda ka ohtlikuna,
kuna on ju Venemaa naaberriik.
Ja keele teema on kindlasti ka väljakutseks.
Nii on.
Paljud neist pole kogu elu jooksul Ukrainast väljas käinud.
Poolas on teistsugune keel.
Nad jõuavad sinna, olles hirmunud ja arad,
nii et kogu see olukord
on täiega dramaatiline muutus nende jaoks ja nende elus,
mis ei ole kuidagi lihtsasti võetav.
Nii on.
Kuidas me aga saaks
eesmärgipäraselt palvetada kogu selle olukorra pärast?
Muidugi me palume, et Ukrainasse võiks saabuda rahu,
aga kas on ka mingeid konkreetseid palveteemasid?
No kindlasti järeltöö.
Paljud vajavad selles osas abi, et ei tekkiks täiendavaid katastroofe.
Teame ju, et inimkaubitsejad on juba tegutsemas jne.
Ühtlasi paluda selle eest, et risti tähendus tõuseks esile
ja inimesed leiaks tee Jumala juurde keset kõiki neid olukordi.
Me ei kujuta muidugi ette, mida kõike nad on läbi elanud
ja nii võib nii mõnigi küsida, nagu usklikud tavaolukorraski küsivad:
"Jumal, kuidas Sa oled lasknud millelgi sellisel sündida?"
Rääkimata siis veel neist, kes ei usu Jumalasse.
Kuid sellised katastroofid ja veelgi enam neile järgnev aeg
on sageli sellised ajad,
kus paljud inimesed saavad usklikuks.
Ja see ei puuduta vaid ukrainlasi, aga ka venelasi
keset seda suurt pimedust, mis on maad võtnud.
Kuid iga venelase hing
on täpselt sama kallis, kui kelle iganes teise oma
ja mitte kõik vene inimesed pole soovinud sellist olukorda.
On lihtsalt teatud võimud ja jõud, kes on selle olukorra tekitanud.
Nii et kõigi nende eest tuleks ka paluda,
et nad võiks kogeda täit andestust.
Olen ise olnud olukorras,
kus üks palgamõrvar, kes tappis raha eest inimesi,
küsis mu käest, kas tal on võimalik saada oma patud andeks?
Ja siis ta luges kõik ette, mil viisidel ta on inimesi tapnud -
küll relvaga, küll tükeldades jne.
Ja siis ta küsiski mu ees seistes,
kas tal on võimalik oma patud andeks saada?
Olles kuulnud seda kõike, olin hetkeks pahviks löödud.
Aga siis meenus mulle Jeesuse kohta öeldu,
et Ta andestab meile kõik meie patud.
Ristil toimus kui vahetuskaup,
mis katab kõik.
Nii kuulutasingi talle Jeesuse nimel ja vere kaudu
kõik ta patud andeks.
Nii võiksime me ka seda näha ja selle eest paluda, sest see on tähtis
Näha, et kõik laheneb risti kaudu.
Paljude jaoks
on ukrainlaste-venelaste omavahelised suhted täielikult hävinud
Kuid usklike kaudu saaks ehk sinnagi lepitust tuua,
et kõige selle tuha keskelt võiks tõusta Jeesuse võimas tunnistus
Tõeliselt olulised palveteemad.
Samas aga palun,
et juhiksid meid nüüd palvesse nii Ukraina, aga ka Venemaa eest.
Aitäh Sulle Kõikväeline Jumal,
et võime isegi keset neid kohutavaid aegu ja olukordi
tulla Sinu palge ette
ning paluda Sinu ehedat ja võimast sekkumist sellesse sõtta.
Palun, et see lõppeks
ja kõik need lood jõuaks lõpule.
Palume, et tervenemise ja taastumise protsess võiks alata
ja see sõda ei laieneks kuhugile mujale.
Aita suures valus olevaid ukrainlasi,
kes on näinud tohutut hävingut, pidanud põgenema kodust
või kes võitlevad ka rindel.
Aita neid
ja aita ka, et võimalikult paljud võiks kohtuda Sinuga, Jeesus.
Issand, me palume ka kogu vene rahva pärast
ja nende pärast, tänu kellele see sõda toimub.
Aita, et võimalikult paljud neistki võiks kuulda Sinu evangeeliumi
ja sulata ära kõik viha ja kibestumine, mis on tekkinud.
Aitäh, et me kõik võime leida andestust
ja olla üks päev koos Sinuga taevas.
Aitäh, et Sulle on kõik võimalik
ja palun Issand, et sekkuksid sellesse loosse
Jeesuse nimel, aamen.
Aitäh, Ilpo, selle vestluse eest.
Me jätkame Ukraina teemadel ka meie järgnevas saates,
rääkides näiteks sellest,
mis toimub Ukraina kristlastega venelaste poolt mehitatud aladel.
Nii et vägagi huvitav saade tulekul.
Lõpetuseks aga reklaam värskele raamatule "Tagakiusatu",
mis räägib kristlaste tagakiusust
ja on tellitav kodulehelt: www.marttyyrienaani.fi
Ühtlasi saab sealt tellida endale ka Märtrite Hääle ajakirja,
mis ilmub üle kuu.
Aadress: www.marttyyrienaani.fi
Suur tänu, Ilpo
ja õnnistusi nii su töösse kui ellu!
Tänan!
Tõlge: Anne-Ly Raukas