MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Kristlaste arv Iraagis
on viimase 15 aasta jooksul langenud drastiliselt.
Seda u 2 miljonilt 250 000 peale.
Sadam Husseini valitsemisaja järgselt langes Iraak kaosesse.
Selle kaose keskelt tõusis esile islamirühmitus ISIS,
mis hakkas terroriseerima ka Süüriat ja Põhja-Iraaki,
ajades suurel hulgal kristlasi ära oma kodupaigast.
Milline on Iraagi kristlaste olukord täna?
Sellest räägime MH tegevjuhi Hannu Lahtineniga
ja misjonär Mari Palomäkiga.
Mina aga olen Sari Palomäki.
Tere tulemast vaatama me saadet, kus täna tuleb juttu Iraagist.
Kui mõtlete, miks mul täna selline riietus on,
siis ma kannan täna kallihinnalist araabia naise rüüd.
Tere tulemast saatesse Mari Palomäki ja Hannu Lahtinen!
Suur tänu! - Suur tänu!
No näed, alustasime oma saadet juba araabia keeles.
See tuleb meil hästi välja.
Räägime siis täna Iraagist ja Märtrite Hääle tööst seal.
Piibel räägib samuti palju Iraagist,
kuid seda Mesopotaamia ehk kahe jõe maa nime all,
sest just see on see piirkond, mis tähistab Iraaki.
Aabraham sündis Kaldea Uuris,
kus asub Naşirīyah linn, mis asub Lõuna-Iraagis.
Meil oli detsembris tõeliselt huvitav reis Iraaki,
mille käigus oli meil ka võimalus
külastada Kurdistani parlamenti ja ministeeriumi.
Hannu, millist uut infot me selle reisi jooksul
sealsete kristlaste kohta teada saime?
See oli tõesti hästi huvitav reis, mille käigus saime ka vahetut infot.
Ja me tõesti saime külastada ka presidenti ning ministeeriumit.
Mõeldes ministriga tehtud intervjuule,
kes valgustas meid kristlaste olukorrast Iraagis,
siis kristlaste suur põgenemine
nii Iraagist kui teistestki Lähis-Ida maadest
räägb sellest, et neil on seal raske ja üldse mitte turvaline.
Iraagi puhul selgus, et seal on erinevaid piirkondi.
Me siin Euroopas arvame, et seal on kõik ühtemoodi,
aga seal on erinevaid piirkondi.
Osades neist on turvalisem elada ja teistes jälle on hästi ohtlik,
kus tagakius on kurb reaalsus.
Mainisid algul ka Iraagi kristlaste arvu.
Iraagi ministeeriumist öeldi,
et nende täpset arvu on siiski raske öelda
ja seda kahel erineval põhjusel.
Esiteks seetõttu, et osa kristlasi kardab tunnistada end
olevat ükskõik, millise kiriku liige,
et neile ei tehtaks halba.
Teisalt aga püüab ka riik ise varjata nende tegelikku arvu
ja neil on sellega oma eesmärgid.
Kogu maailm mäletab muidugi Sadam Hussein'i
ja tema võimu kokku kukkumist.
Iraak langes peale seda veelgi suuremasse kaosesse
ja nii tekkis palju uusi islamistlikke terrorirühmitusi.
See minister rääkis meile, et selle käigus rünnati üle 100 kiriku
ja väga paljud neist ka hävitati.
Üle 1300 kristlaste tapeti.
Kümneid tuhandeid kristlasi on ähvardatud, pitsitatud ja röövitud.
Neile kuulunud eluasemed on ära võetud
näiteks Bagdadis ja Basras.
Nad on kogenud ähvardusi, ebaõiglast käitumist, vägivalda,
mis on jätnud mulje,
et Iraagis tahetakse kristlastest lahti saada.
Nii on ka paljud põgenenud riigi sisemaale
või Põhja ossa, kus on hetkel parem olla.
Kuigi, seal põhja osas, kus me käisime,
olime vaid mõnekümne kilomeetri kaugusel
kohast, kus oli kuulutatud välja islami kalifaat.
Nii on sealgi endiselt küsimus, mida teha,
kuna ISIS tegutseb ja ründab seal varjatud kujul edasi.
Paljud Iraagi kristlased on põgenenud ka välismaale.
Kui mõtlen Iraagi peale, siis nagu isegi mainisid,
seal on ju olnud kristlasi ristiusu sünniaegadest saati.
Juba 1. sajandist alates.
Nii on Iraagi kristlased osa
maailma vanimast kristlikust kogukonnast.
Aabraham tuli Kaldea Uurist ja me kohtasime ka Kaldea kristlasi,
kes moodustavad veel tänagi Iraani traditsioonilise kiriku.
Nad räägivad aramea keelele sarnast keelt
ehk keelt, mida Jeesuski rääkis.
Nende seas on ka assüürlasi, armeenlasi, kurde
ja muidugi araablasi.
Apostel Toomas oli see,
kes läks evangeeliumi leviku algusaegadel
Iraaki ja sealt edasi ida poole.
Nii on seal veel tänaseni alles Ida kirik,
kus peituvad võimsa evangeelse töö juured,
mis kandusid edasi Indiasse, Hiinasse ja ka Aafrikasse.
See on olnud suureks õnnistuseks.
Kuid me usume täie tõsidusega,
et evangeelium jõuab tagasi nendele aladele.
Tahame, et sealne ristiusu vähenemine peatuks
ja me tahame olla toeks ja abiks
sealsetele kitsikuses olevatele kristlastele.
Oleme näinud, kuidas Jumal on tõesti hakanud tegutsema seal.
See tundus kui unenägu,
kui kõndisime mööda punast vaipa presidendi residentsi.
Tavaliselt me kohtume sellistel reisidel vaid raskustes olevate inimestega,
kuid seekord kohtusime ka presidendiga,
kes pidas end uhkusega moslemiks.
Kuid ta oli väga sõbralik me vastu
ja me kinkisime talle ta enda emakeelse Piibli.
Meie sealse hea koostööpartneri kaudu
on meile avanenud täiesti uskumatuid uksi.
Kui püüaksid seal ise nendekeelseid raamatuid trükkida,
ei antaks sulle selleks ametlikku luba.
Kuid me koostööpartner on leidnud vastavad võimalused.
Nii saime trükkida seal 50 kristlikku raamatut
nende enda keeles
ja evangeelium on saanud Iraagis taas jala ukse vahele.
Ehk siis strateegilises mõttes on tegu väga olulise piirkonnaga Lähis-Idas,
millest täna veel ka räägime.
2014. aastal toimus see šokeeriv lugu,
et terrorirühmitus ISIS
hakkas Lähis-Ida aladel jõuliselt levima.
Seda nii Põhja-Iraagi kui Süüria aladel.
Nii rajasid nad seal šariia seadusele tugineva kalifaadi.
Mari, mida see kalifaat tähendab
ning mis seejärel kristlaste ja teiste usuvähemustega juhtus.
Kalifaat on islamiriik, mille juhiks on moslemist kaliif.
Kalifaat toimib üldiselt šariia seaduse põhiselt.
Kui kristlased on islamimaades nagunii alati raskes seisus,
siis kalifaadi tekkimisel nende raskused mitmekordistusid.
Nii põgenesid paljud kristlased, sh ka kurdid, ISIS'e eest
jättes maha oma kodud ja kodulinnad.
Nii tekkisid pagulaslaagrid,
kus on tuhandeid ISIS'e poolt rõhutud kurde,
kristlasi ja nö salakristlasi, kes ei julge oma usku välja näidata.
Sealsed kristlased on veel tänapäevalgi ohus,
mistõttu kohtasime oma reisi käigus ka paljusid nö salakristlasi.
Ometi paistis nende palgeilt üks eriline sära,
nii et sa teadsid, et tegu on kristlastega.
Nii et nad on ikkagi valguseks ja soolaks seal paigas
ja seetõttu oli ka imeline näha seda tööd,
mida Jumal on Põhja-Iraagis tegemas.
Nii on.
Meil oli võimalus külastada osasid neid pagulaslaagreid,
kus isegi aastaid hiljem peale ISIS'e võimule tulemist,
elab endiselt pagulasi, kes tookord ISIS'e põgenesid.
Mari, millise kogemuse sa neid laagreid külastades said?
See oli tõeliselt meeldejääv.
Olen ka korra varem pagulaslaagrites käinud
ja need tõid mitmeid asju meelde.
Üks peamisi asju oli see,
et päris paljudel naistel oli vajadus rääkida ja olla ära kuulatud
Nii oli tore, et sai nendega suhelda.
Mõne naise ja ema saatus aga tegi meele ka väga kurvaks.
Üks pereema kutsus mu seal oma koju.
Sinna sisse astudes leidsin magamistoast eest
ka madratsil lamava naise ämma
ja mulle meenus koheselt piiblilugu
38 aastat Betsata tiigi ääres olnud haigest mehest.
Ämm istus või lamas liikumisvõimetuna oma madratsil,
nähes vaid, kuidas teised tulid ja läksid.
See emake püüdis ka olla eluga kaasas,
aga polnud samas võimeline selleks,
olles kui aheldatud oma madratsi külge.
Mõtlesin, kui kaua ta oli juba olnud seal,
samas kui sellele vanainimeselegi kehtib Jeesuse sõna:
"Tõuse, võta oma voodi ja kõnni!"
Nii palusin seal samas Jumala poole,
et sellest madratsist saaks kui tunnistusmaterjal sellest,
et see naine valitseb oma madratsi üle ja mitte vastupidi.
Me peame paluma ka selliste inimeste eest.
Nii oli see väga liigutav külaskäik,
millest paljud inimesed - sh haiged, ja kogemused jäävad meelde.
Nii et vägagi silmiavav külaskäik.
On tõsi, et paljud neist on jäänud südamesse ja palvetesse.
Märtrite Hääl on muidugi ka toetanud nende pagulaslaagrite tööd.
Hannu, kuidas oleme seda teinud?
Nende laagrite külastamine aitas näha, kuhu me abi on läinud
ja see kinnitas vägagi, et just neid kohti peabki aitama.
Paljud sealsed lapsed on lausa sündinud neis laagrites
ja nad ei teagi muud elu, kui see, mis neil seal on.
Seal on palju katkisi inimesi ja elusid.
Nad on saanud meilt nö hädaabi - toiduabi, riideid, hügieenitarbeid jne.
Seal laagris on ka kool, kus lapsed saavad käia
ja korraldatakse erinevaid kursuseid.
Me saime osa õmbluskursuse lõpetamisest.
Nii et me osutame sellist abi seal.
Samas aga jälgisin ja imetlesin ka seda meeskonda,
kellega seal koostööd teeme.
Nad on inimeste suhtes tõeliselt südamlikud ja hoolivad,
sest sealsed inimesed tõesti janunevad
armastuse ja hoolimise järele.
Nii saavad sealsed töötegijad ka jagada,
et on olemas keegi, kes hoolib kõigist inimestest.
Jumal, kes armastab kõiki.
Ja nagu Mari ütles, siis paljud sealsed inimesed
ongi leidnud me hea Karjase - Jeesuse Kristuse, oma ellu.
Osaledes sealse laagri õmbluskursuse lõpetamisel
tuli keegi mu juurde ja küsis, kas ta võib ka meiega kirikusse tulla?
Nad näevad, et Jumal on päris
ja nii hakkavad nad ka küsima Ta järele.
Nii on.
Ühtlasi oli meil erakordne võimalus külastada üht laagris olevat telki,
kus meile pakuti erakordseid sööke.
Mari, räägi sellest veidi.
No eks see ole Lähis-Ida kultuuris tervikuna nii,
et kui sind kutsutakse külla,
siis sulle valmistatakse ka tõeliselt maitsev söök.
Julgen väita, et neil kulub selleks oluliselt rohkem aega kui Soomes.
Nii olid nad tõesti katnud laua kõige hea ja paremaga.
Palju erinevaid Lähis-Ida maitseid.
Nii me siis sõime ja vestlesime omavahel.
Lähis-Ida kultuuris on koosolemine väga tähtis,
sest selle kaudu kogetakse ehedat ühtsust.
Ühtlasi said sa rääkida selle naisega,
kes oli selle toidu valmistanud ja kel oli ka palju lapsi.
Jaa, tal on kuus last
ja ta mees vestles Hannuga.
See naine rääkis nende tegelikust elust seal,
mis eriti väikeste lastega pole kuidagimoodi lihtne.
Neil on kuus last, kellest noorim oli 6-kuune
ja nad olid ka sageli haiged.
Üks ta lastest oli kohe väga haige ja ta ka rääkis sellest.
Kogu nende sealne elu on vaene, rõõmutu ja trööstitu.
Vaadates seda šeigi naist, mõtlesin endamisi,
kui suur asi see ikka on, et olen võinud sündida Soomes.
Samas mõtlesin, mida ma saaks ära teha?
Ma saan jagada armastust ja aidata mitmel erimoel
ja see teadmine kasvas selle reisi ajal veelgi.
Ühtlasi ju saimegi viia sinna abi.
Ja ühtlasi oli see naine nii õnnelik,
et ta sai suhelda ja keegi võttis teda kuulda.
No aga sina, Hannu,
suhtlesid ikka väga lähedalt selle šeigiga.
No kui Mari ütles, et nad katsid laua, siis tegelikult me istusime ju põrandal.
Kuid see oli tõesti võrratu kohtumine.
Tegu oli kogu laagri šeigiga, kes annab õigusalast nõu.
Inimesed käivad päevast päeva ta juures,
küsides nõu, kuidas midagi teha.
Seal on ka väga tõsiseid juhtumeid,
kus keegi on kellegi isegi ära tapnud või muud sarnast
ja siis peab sellega tegelema.
Kuid sel šeigil on siis selline juhtiv roll seal.
Samas oli tõeliselt liigutav,
et saime õnnistada seda toitu Jeesuse nimel. - Just.
Märkasin ka, kuidas see seda šeiki puudutas.
Ta hindab inimesi, kes usuvad sellesse, millesse usuvad -
sh ehedaid kristlasi, kes elavad oma usku välja,
sest see kõnetab inimesi.
Tõsi. See on tõeliselt oluline.
Me külastasime ka turvakodusid,
mida Märtrite Hääl Põhja-Iraagi aladel toetab.
See turvakodu on meile tõeliseks palvevastuseks,
sest aasta tagasi kutsusime inimesi üles palvetama,
et meil tekkiks turvapaik neile iraaklastele,
kes on jätnud islami ja saanud kristlaseks.
Et neil oleks koht, kuhu minna, kui kodus ei saa enam olla.
Selle turvakodu järele oli lausa karjuv vajadus.
Tänaseks on see teoks saanud.
Hannu, kuidas see turvakodu toimib?
Nii see turvakodu kui mitmed teisedki üle maailma
on üheks Märtrite Hääle töö keskpunktiks,
et aidata inimesi, kelle elu on ohus.
Olgu see siis kas oma kodus, suguvõsas või ka riigi tasandil.
Kui küsimus on selles, et nende elule võidaks ots peale teha
ja nad peavad koheselt põgenema.
Nii oli tore seda turvakodu näha.
See asub väga heas piirkonnas,
aga ma ei saa sellest ka rohem enam rääkida.
Seda turvakodu juhib üks abielupaar,
kes on kui peremeheks-perenaiseks seal,
kandes hoolt selle paiga eest.
Nad on väga tugevad usklikud, tulles ühest teisest Lähis-Ida maast,
kus on viimaste aastate jooksul toimunud ka palju madistamisi.
Nad on väga head Jumala Sõna õpetajad
ehk sellised vaimulik ema ja isa.
Need turvakodud on küll vaid ajutised viibimispaigad,
mitte kohad, kuhu jääda aastateks.
Need on lihtsalt abiks põgenemisprotsessi keskel
ja selleks, et aidata leida viise, kuidas edasi elada.
Sinna ei võeta ükskõik, keda.
Nad vajavad soovituskirja kas oma koguduselt, mõnelt juhilt vms
Sest palju on ka nuhke, kes püüavad seda tööd hävitada.
Nii on vaja väga palju tarkust ja palveid,
et teha vahet, kes on kes.
Ühtlasi pole need vaid paigad, kuhu lihtsalt peitu pugeda,
aga seal kehtivad ka omad põhimõtted.
Igaüks peab osalema nii piibliõppes, palves
kui selle paiga eest hoolitsemises.
Ühtlasi oleme viimase paari aasta jooksul mõelnud,
kuidas iraanlasi paremini aidata?
Iraani põrandaalune kogudus kasvab, sest seal on palju tagakiusu
ja suur vajadus abi järele.
See turvakodu, kus olime - sealt pole ülipikk maa Iraani.
Nii et kui alles kristlaseks saanud iraanlased
lähevad sinna turvakoju, kus nad kuulevad Jumala Sõna,
on kaasas palvetamises ja osad saavad ristitudki,
siis see on ühtpidi ka kui jüngerdamise koht,
kus õppida paremini Jeesust tundma.
Samal ajal, kui ma vestlesin nende turvakodu inimestega,
tegid sina intervjuusid ja tegid pilte.
Kuna intervjueerisid ka iraanlasi, siis jaga meile midagi sellest.
Mul oli erakordne võimalus intervjueerida üht Iraani abielupaari,
kelle jutt jõuab kevadel ka me raadiosaatesse.
Mind puudutas eriliselt selle naise lugu.
Ta sai esimesena kristlaseks,
olles siis abielus sellise suht karmi moslemiga.
Mistõttu, kui naine kristlaseks sai, nõudis mees raudselt lahutust
ja võttis samas naise passi ära, et naine ei saaks riigist lahkuda.
Samas selle naise oma sugulased olid ka saanud kristlaseks
ja elasid ühel teisel maal.
Nii et loomulik,
et ta oleks peale lahutust läinud nende juurde.
Kuid see polnudki nii lihtne.
Nii võttis ta oma väikese poja ja läks jalgsi üle mägede,
et jõuda oma sugulaste juurde.
Täiesti uskumatu lugu.
Kuid meil oli eesõigus saada osa ka ristimisteenistusest,
kus nii mõnigi Jeesuse poole pöördunu
sai ristimise kaudu ametlikult Tema järgijaks.
Mari, mis mulje see jättis?
No see jättis ikka imelise mulje näha reaalselt,
kuidas sellisteski oludes kristlasi ristitakse
ja nad saavad jätkata oma usuteed.
Seal ristiti üks iraani tüdruk
ja ismaeli usust kristlaseks saanud ema ja poeg.
See oli imeline!
Iraanlased pöörduvad ristiusku tavaliselt islamiusust
nagu seegi naine.
Isegi, et Iraanis on väga raske olla kristlane.
Sind ei tapeta seal ehk kohe füüsiliselt,
aga hingeliselt küll.
Sageli käib see inimest vaikselt kulutades.
Nii rääkis ka üks sõber,
kuidas Iraanis peetud kord ühes kodus vaimulikku teenistust.
Salapolitsei läks selle peale sinna
ja pereisa pidi näitama ette maja registreerimisdokumendid.
Nii said nad ka teada pere varalise seisu.
Kui peretütar vangi pandi, oli neile teada, palju ta isal vara on,
mistõttu öeldi, et tütar vabastatakse kindla lunaraha peale.
See on ka mitmel moel kulutav ja hingeliselt hävitav.
Ka usklike telefonikõnesid kuulatakse pealt,
mistõttu nad elavad mitmes mõttes kui suurendusklaasi all.
See raamat "Vangina Iraanis" räägibki Iraans vangis olemisest.
See on kahe naise tunnistus sellest,
kuidas nad Türgis kohtusid ja kristlaseks said
ja kuidas nad pidid seetõttu veetma 259 päeva
väga halva mainega vanglas.
Muide, neilegi saadeti julgustavaid kirju ja kaarte
ja Jumala ime läbi said nad ka vabaks.
Enne seda aga oli vangla neile kirikuks,
kus nad ülistasid Jumalat ja paljud võtsid Jeesuse vastu.
Jumala ime läbi said nad ka Iraanist põgenema
ja elavad täna Ameerikas.
See raamat on tellitav Märtrite Hääle kodulehelt
www./marttyyrienaani.fi
Sealt leiab ka lisainfot Iraani kristlaste elust ja olust.
Raamat maksab 23 eurot
ja see on tõesti tellitav www./marttyyrienaani.fi
Ühtlasi saate sealt tellida endale tasuta Märtrite Hääle ajakirja,
kus on juttu maadest, kus kristlasi taga kiusatakse
ja kuidas nende eest palvetada.
www./marttyyrienaani.fi
Südamest tänud teile mõlemale!
Oli tore käia koos Iraagis ja kanname seda maad ikka palves.
Olge mõlemad õnnistatud! - Tänud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas