MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Kristlaste tagakius üha kasvab.
Kristlased on tänapäeval kõige enam tagakiusatud inimgrupp.
Märtrite Hääl on aidanud tagakiusatud kristlasi
alates 1973. aastast.
Kuidas aga on kristlaste olukord eripaigus üle maailma
viimase aasta jooksul muutunud
ja kuidas on muutunud
Märtrite Hääle tegevuse rõhuasetused?
Sellest räägimegi MH tegevjuhi Hannu Lahtineniga.
Mina olen Sari Palomäki.
Tere tulemast vaatama saadet "Märtrite hääl"
ja tere tulemast ka MH tegevjuhile Hannu Lahtinenile!
Tänan, Sari!
Heidame täna pilgu möödunud aastale.
Mõeldes kõigele, mis möödunud aastal toimus,
siis mis sulle esimese asjana meenub
ja kas sulle meenub ka näiteks mõni Piibli kirjakoht sellega seoses
või mingeid muid mõtteid?
Panin su küsimust kuuldes silmad kinni
ja esimene asi, mis ajale tagasi mõeldes meenub,
on tohutu tänu südames.
Piiblist aga 2 Korintlastele 9:15, kus Paulus ütleb:
"Tänu olgu Jumalale tema ütlemata suure anni eest!"
Meil on nii palju põhjusi, mille eest Jumalat tänada,
mistõttu tahame tuua Talle kogu kiituse ja au selle eest,
mida Ta on teinud.
Vahel tuleb lausa kananahk peale,
kui mõtlen, mille kõigega me siin Märtrite Hääles tegeleda saame.
Paulus ütleb Efeslastele 3:20-21:
"Aga Jumalale, kes meis tegutseva väega
võib korda saata palju rohkem, kui oskame paluda või isegi mõelda,
temale olgu kirkus koguduses ja Kristuses Jeesuses
igavesest ajast igavesti, aamen."
Jumal on tõesti teinud nii palju enam kui mida oleme osanud mõeldagi.
Ja kuigi on olnud ajad,
kus pea kõik asjad on üksteise järel tühistatud,
siis ometi on Jumal avanud erinevaid uksi
ja selline tunne on olnud, et oleme käinud kui vee peal.
Tohutu tänu on ka MH meeskonna eest,
kus saab teha koostööd sinuga Sari, me peatoimetaja Ilpoga
ja paljude teistega.
Nii tore, et saame üheskoos seda tööd teha.
Tänu on sellegi eest,
kuidas inimesed eripaigust üle Soome
saadavad meile kirju ja palvetavad meie eest,
kandes oma palveis nii meid, kui inimesi, keda me aitame.
Nii oleme ka kogenud,
kuidas mitmed palved on muutunud tänupõhjusteks.
Tänu on ka annetajate eest.
Mõeldes me annetajate peale, siis Paulus ütleb midagi neilegi.
Ta räägib annetamisest palju 2 Korintlastele 8-10. peatükkides.
Makedoonias näiteks oli väga vaene kogudus,
kellele Paulus ütles,
et nad on saanud eeskujuks kõigile end ümbritsevatele inimestele.
Seda seetõttu, et nad palusid võimalust
aidata kaasa Jumala pühade aitamises.
Ja selles ju ongi küsimus - aidata Jumala omi,
kes üle maailma kannatavad Jeesuse nime tõttu,
makstes selle eest kõrget hinda.
Tean, et paljud me annetajad
on annetanud oma väikesest sissetulekust,
mistõttu aitäh teile ja tasugu Jumal ise teile te anni eest!
Oleme üheskoos näinud, kui palju see töö on laienenud
ja kui palju enam on uusi inimesi ja maid, keda aidata.
See ongi hea koht, kus olla tänulik nii Jumalale,
kui ka oma kolleegidele, toetajatele ja eestpalvetajatele.
See töö, mida me teeme, pole asjata,
sest me teeme Jumala tööd.
Kuid vaatame veidi ka teatud valusaid teemasid,
mis möödunud aastal esile tõusid.
Kogu maailm jälgis šokis olles Talibani võimule tulekut Afganistanis
möödunud sügisel.
Räägi veidi lähemalt, mis seal Afganistanis toimus?
Oskad ehk veidi valgustada meid.
Saime sellest väga isiklikult osa me enda Märtrite Hääle kontoris,
kui palusime möödunud kevadel üheskoos.
Mäletad, Sari, kuidas korraga Afganistan me südameisse tõusis.
Mäletan nii eredalt seda hetke, sest see tõusis nii võimsalt esile.
Olin üllatunud,
sest me Märtrite Häälena pole seal tegutsenud.
Jah, oleme olnud teadlikud afgaanide raskest seisust
ja ka sealsest kristlaste tagakiusust moslemite poolt.
Kuid see polnud nö meie koht, kus kaasa aidata.
Kuniks nüüd läks nii, et kogesime, et Jumal räägib meile Afganistanist.
Nii hakkasime ka palume, et Jumal ise juhiks me samme.
Sinna see lugu jäi.
Meil polnud seal mingeid kontakte ega midagi.
Samas jälgis maailm kohkunult kõiki seal hargnevaid sündmusi.
On ju Afganistani püütud viimase 20 aasta jooksul aidata.
Sealseid tüdrukuid ja naisi on püütud koolitada
ja mitmeid muid inimlikke samme on tehtud
ning muidu taustajõududega aidatud.
Ja nüüd korraga tundub,
otsekui kottpimedus saabus sinna maale,
kus Taliban tegutseb väga kiirelt, et oma võimu kehtestada.
Samas polnud sealsed inimesed valmis kaitsma oma maad.
Nii ongi nüüd kõik islamistliku Talibani võimu all
ja kõik on muutunud.
Mis puutub Afganistani,
siis olles isegi teinud 20 aastat moslemite seas evangeelset tööd,
olen rõõmus selle üle,
et suur hulk moslemitest on pöördunud Jeesuse poole.
Seda on toimunud palju iraanlaste seas
ja nüüd tulevad siis afgaanid juurde.
Nad on rõõmsalt saanud kristlaseks ja see on küll väärt rõõmustamist.
Tõsi, suur osa sealseid inimesi elab ikka veel pimeduses,
sest nad ei tunne me Päästjat,
aga Jumal on hakanud seal tegutsema.
Seal leidub igas provintsis ka krislasi,
kes ei sobi kuidagi Talibani võimuga kokku.
Seal on tekkinud ka olukord, mis mulle Piiblistki meenub.
See on Apostlite tegude 9. ptk.'s, kust tahan lugeda mõned salmid.
Siin on juttu Saulusest ehk Paulusest, kes rääkis Damaskuses Jeesusest.
Ap. 9:23: "Mõne päeva pärast pidasid juudid nõu
teda ära tappa.
Aga Saulus sai teada nende salanõu.
Ent nad valvasid päeva ja öö väravais, et teda tappa;
kuid jüngrid võtsid ta öösel ja aitasid ta üle müüri
ning lasksid ta korviga alla."
Midagi sellist toimub ka Talibani režiimi ajal.
Nii nagu Sauluse puhul, kes oli pöördunud Jeesuse poole
ja saanud usklikuks, rääkides innukalt Jeesusest.
Linnaväravad pandi kinni
ja teda otsiti ööd ja päevad, et teda tappa.
Talibani režiimil on tänapäeval
kõikvõimalikke salvestusmehhanisme ja nimekirju kristlastest.
Nad käivad kodust kodusse
ja kui leiavad sealt kristlasi,
siis see ei sobi kuidagi nende maailmapildi ja arusaamadega
ja inimene võidakse lihtsalt tappa.
Sain vahetult enne seda saadet teate osade kristlaste kinnivõtmisest,
kes lähevad nüüd Talibani ette.
Neid piinatakse
ja tõenäoliselt ootab neid ees surmaotsus.
Ehk siis sellistes oludes seal elatakse.
Jeesusesse uskujail pole seaduse poolt mingit kaitset,
sest Taliban ei aktsepteeri neid.
Mõeldes sellele olukorrale, täpsustasin veel fakte
ja on tõsi, et Afganistan on alates 1946. aastast
olnud ÜRO liikmesriik.
ÜRO'l on Artikkel 18, mis räägib inimõigustest
ja kus on öeldud:
"Igal inimesel on mõtte-, südametunnistuse- ja usuvabadus.
See õigus puudutab usuvabadust või õigust oma veendumusi muuta
nii nagu ka õigust kuulutada oma usku ja veendumusi
kas üksinda või koos teistega.
Seda nii avalikult kui isiklikul tasandil.
Ühtlasi on inimesel õigus
õpetada ja praktiseerida pühi hetki ja usupraktikaid."
Ükski sellest punktist
ei toimi ei Afganistanis ega mitmes teiseski riigis.
Eriti, kui rääkida veel islamimaadest, mis on samas ÜRO liikmesriigid.
Kuigi nad peaks aktsepteerima seda 18. Artiklit.
Afganistani motoks on džihaad ehk sõda teisiti uskujate vastu.
St pole ühtki teist Jumalat kui vaid Allah,
kelle prohvet on Muhamed.
Nii et Afganistan on islamistlik vabariik,
mille seadused ei saa olla vastuolus islami reeglitega.
Ehk siis ÜRO liikmeks olemine ja muud lood kehtivad vaid paberil,
omamata praktikas mingit tähendust.
Loeb vaid nende endi
islamistlik tõlgendus ja arusaam Koraanist
ning šariia seaduse täitmine.
See on see, mis valitseb ja mille järgi elatakse.
Vaatamata sellele raskele olukorrale,
on Märtrite Hääl saanud siiski saata abi Afganistani kristlastele.
Räägi palun lähemalt, millist abi oleme sinna saatnud?
Oleme aidanud neid reisidokumentide vormistamisel;
saatnud toiduabi, riideid ja tekke;
aidanud maksta eluaseme üüri jne.
Paljud on saanud selle kaudu abi.
Saime just hiljaaegu teate 22 pastori kohta,
kes on pääsenud kindlast surmast.
Seal on emasid-isasid ja erinevaid peresid,
kelle kohta meil on infot.
Nüüd on just aeg aidata oma sealseid usuõdesid- ja vendi,
kes põgenevad sealt elu eest.
Afganistan oli meil ka nö jõulukampaania maa,
kuid see abistamiskampaania on endiselt kehtiv.
Teine oluline tööpõld me teenistuse jaoks
asub Aafrika Sarve piirkonnas, mis on sulle vägagi tuttav piirkond.
Külastasid seal möödunud kevadel Etioopiat.
Vaatame alustuseks ühe väikese video,
mis on seal koha peal filmitud
ja kus Hannu vestleb ühe me koostööpartneriga.
Mina olen Modži
ja ma töötan üldmänedžerina 10/40 akna projektis.
Kuid me teeme ka koostööd Märtrite Häälega.
Töötame inimeste keskel,
kelleni veel pole evangeeliumiga jõutud.
Kuid alates teenistuse 10/40 Aken loomisest siin,
on 27 000 moslemit pöördunud Jeesuse poole
ja me oleme rajanud nende jaoks 300 uut kogudust.
Lisaks sellele teenistusele
töötame ka selle nimel, et aidata tagakiusatud kristlasi.
Päästame ja toetame neid Märtrite Hääle abiga.
Aitäh!
Eesliini töö Etioopias on suurte sammudega edasi liikunud
nagu ka sellest videost kuulsime.
Samas on Etioopia olukord siiski väga kriitiline.
Räägi palun, mis seal on juhtunud.
Soome uudistestki jooksis läbi, et võitlusrinne Etioopias
on üha enam lähenemas pealinnale Addis Abebale.
Nii on ka Lääne inimesi õhutatud lahkuma sealt maalt,
kus kodusõda võtab üha tõsisemaid tuure üles.
7 miljonit inimest vajab toiduabi.
Vähemalt 2,5 miljonit inimest on kaotanud oma kodu.
Riigi peaminister on kuulutanud välja riikliku hädaolukorra.
Oleme uudiste kaudu kuulnud
ka Tigray piirkonnast Etioopia põhja osas,
mis jagab piiri Eritreaga.
Nii on juhtunud seegi,
et Etioopia sõjavägi ühes Eritrea sõjaväega
on osalenud neis võitlustes nende endi meelest mässuliste vastu.
Nii on seal juhtunud palju šokeerivaid asju,
mis on rikkunud inimõigusi.
Sõjakuriteod, massimõrvad ja vägistamised.
Nii oleme korraldanud nende heaks hädaabi kampaania.
Juba Eritrea ise on meie jaoks hästi oluline sihtpaik.
Nagu teada, kutsutakse seda Aafrika Põhja-Koreaks,
kus toimub enneolematu kristlaste tagakius.
Nii aitame me MH kaudu 400 inimest, kes on oma usu pärast vangis.
Aitame ka nende peresid.
Kuid me aitame ka neid, kes on põgenenud Tigraysse
ja kes sealt omakorda põgenevad kuhugile edasi.
Oleme osutanud neile hädaabi toidu ja tekkide näol,
aga ka kohtade näol, kuhu minna.
Kuid nagu siin videoski näha oli,
siis meie jaoks on ülimalt oluline koolitada välja eesliini evangeliste.
Just äsja lõppes üks kursus,
kuigi me ei tea, kas saame neid läkitada välja
teistesse paikadesse üle Etioopia,
sest ainuüksi juba pealinnastki on raske välja saada.
Kuid see oli tõeliselt liigutav,
kui sain möödunud aastal viibida ühel ristimisteenistusel,
kus Silde hõimu liikmed said vaimses mõttes varustatud.
Silde hõim on üdini islami hõim, kus pole olnud mingit evangeeliumi.
Kuid Jumal on hakanud tegutsema nende seas.
Me evangelistid on seal
ja nad on võitnud Silde moslemeid Jeesusele,
varustades neid salaja vaimulike asjadega.
Nad ei saa isegi korralikku Piiblit kasutada
või seda telefoni äpist vaadata, sest see kõik on liiga ohtlik.
Nad kogunevad salaja.
Mul tuli kananahk peale, kui nad tulid eripaigust salaja kokku,
et saada Jeesuse õpetuse kohaselt ristitud.
Ja kui siis veel üheskoos leivamurdmist tehti,
siis see võttis küll pisara silma.
Kõige selle tõttu, mida Jumal on tegemas.
On imeline, et saime seda ka Märtrite Häälega toetada.
Oleme aidanud palju kaasa eesliini töötajate koolitamisel,
kuigi aidanud ka üksikiskuid,
sest seal moslemi aladel on tõeliselt palju tagakiusu.
Mõtlen näiteks õde Gebeli peale, keda toetasime.
Nägin oma silmaga tema poodi ja väikest korterit
ja seda, kuidas ta on oma elu korda saanud.
Ta elu oli moslemite poolt täiega hävitatud
ja ta pidi põgenema.
Kuid täna läheb tal taas hästi.
Mõtlen Mumina peale,
kes on ka Märtrite Hääle naistetöö kaudu olnud meil pildis,
nagu ka muudes allikates.
Mumina pere tapeti,
mistõttu ta psüühika oli täiesti sassis.
Aga ta on saanud hingehoidu ja piibliõpet,
olles osaduses kristlastega,
mistõttu tal läheb hästi, töötades inglise keele õpetajana.
Mõtlen ühele naisele, kellel on palju lapsi
ja kes elab täiesti šokeerivates tingimustes.
Ta mees jättis ta maha, kui ta kristlaseks sai,
mistõttu oleme aidanud tal jalule saada
ja leida inimväärse kodu.
Ühtlasi otsime hetkel võimalusi,
mille kaudu ta saaks ise hakata end elatama,
nii et see on ka palveteema.
Ehk siis oleme saanud edastada rohket abi,
isegi, et olukord on raske.
Oleme tõesti tänulikud selle eest.
Üks oluline muutus on ka see, et me tegevusvaldkond on laienenud.
Meil on veel veidi aega,
mistõttu räägi palun mõnest uuest sihtpunktist,
mis meil on.
Üks neist on Ida-Aafrikas, kus aitame somaale.
Möödunud aastate jooksul on lausa imeline olnud näha,
kuidas paljud Somaalia moslemid leiavad Jeesuse.
Somaalia on üks neist maadest, kus on väga raske olla kristlane,
sest seal ei praktiseerita mingilgi moel kristlust.
Nii et, kõik need mehed ja naised, keda seal aitame,
on eranditult kõik kogenud tõeliselt tõsist tagakiusu.
Oleme aidanud mitmeid Somaalia mehi,
kes elavad slummi laadsetes paikades,
nende üüride maksmisega.
Aga samas ainult elukohast ei piisa, kui pole tööd või muid väljundeid elus.
Olles intervjueerinud neid,
on nad öelnud, et nad tahaks ka teha midagi.
Nii oleme loonud neile võimalusi tegeleda ettevõtlusega,
kus nad peavad oma väikesi poode ja neil läheb väga hästi.
Üks mees, kes on jalast ilma jäänud, oskab samas õmmelda.
Nii et kuigi tal pole ühte jalga, ta käed siiski liiguvad
ja nii saab ta omale õmblemisega veidi elatist teenida.
Mosambiigist on saanud üks me suur sihtpunkt
ja mitmed teisedki sellised piirkonnad,
kus on ka islamistlike terrorirühmituste pesapaigad.
Tuhandeid inimesi on tapetud
ja põgenevad kristlased saavad meilt hädaabi.
See on hästi karm piirkond.
Burkina Faso Lääne-Aafrikas.
Helistasin alles eile sinna ja küsisin, milline on sealne olukord.
See maa on alles hiljaaegu tõsunud me orbiidile.
Terrorirühmitused tegutsevad seal enneolematul moel.
Bussi pealt maha astuvatel inimestel lüüakse hoobilt pead maha.
Igasugused sellised olukorrad,
mistõttu seal valitseb enneolematult raske seis.
Kuid me saame aidata sealseid kristlasi,
kes kannatavad sealse terrori käes.
Gaza sektor, mida nimetatakse maailma suurimaks avavanglaks,
on tõusnud me vaatevälja
ja sealgi saame kaasa aidata.
See on kristlastest peaaegu tühi,
aga me aitame sealset kogudust ja ka kristlikku kooli.
Need lapsed kallid on seal alatoidetud,
kuid nad saavad meie kaudu toitu, kooliriideid ja Jumala Sõna.
Seda keset seda ohtlikku olukorda, kus nad elavad.
Iraani Islamivabariik on jätkuvalt teema.
Seal tapetakse ja puuakse kristlasi
ning tehakse nendega igasugu halbu asju.
Paljud neist põgenevad sealt
ja me aitamegi neid põgenevaid peresid.
Kõigest sellest võib lähemalt lugeda ka meie Märtrite Hääle ajakirjast,
mida saab tellida kodulehelt www.marttyyrienaani.fi
Hannu, räägi veel ka paarist raamatust, mis sul kaasas on.
Me räägime sageli islamist ja islamistlikust terrorismist.
Ajakirjanik Michael Coren on kirjutanud raamatu
"Radikaalse islami sõda ristiusu vastu".
Ta käib seal läbi erinevad Lähis-Ida maad,
valgustades nende tausta ja palju muud.
Tõeliselt kaasahaarav raamat, mis aitab mõista,
mis ja miks on islamimaades toimumas.
Soovitan seda väga.
Teine tõeliselt hea raamat räägib 2. sajandi kristlastest,
kes elasid siis kohe peale apostlite aega.
Sealt tõusid esile apologeedid,
kes kaitsesid ristiusku ja selgitasid seda ka ühiskonnale,
öeldes, miks just ristiusk on kõige soositum usk
vaatamata kõigele tagakiusule.
Raamat "Sõnum tagakiusatutelt", mis on selline sügavam lugemine.
Nii et tasub lugeda.
Mõlemad need raamatud on tellitavad
me netipoest www.marttyyrienaani.fi/kauppa/
Aitäh, Hannu, selle huvitava intervjuu eest
ja aitäh teilegi, kes olete toetanud tagakiusatud kristlasi
nii rahaliselt kui oma palvetega.
Olge rohkesti õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas