MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Kuidas tavalised kohalikud kogudused
saaksid toetada kaugel asuvaid
usu pärast tagakiusatuid ja eesrindel võitlevaid kristlasi?
Tommi ja Annuka Suonpää
jagavad selles küsimuses nii enda kui oma koguduse kogemustest.
Seda siis tänases "Märtrite hääl" saates.
Maailmas on tohutul hulgal tagakiusatud kristlasi.
Neid, kes kogevad tõsist tagakiusu, on u 260 miljonit kristlast.
Samas, kui Soomes elab vaid 5,5 miljonit inimest,
mis on kui piisk meres.
Täna räägimegi Soome kogudustest tagakiusatute toetajatena.
Sageli, kui räägitakse toetamisest,
arvatakse kohe, et raha tuleb letti käia.
Tõsi, ka rahaline toetus on oluline,
aga tagakiusatute toetamine on palju laiaulatuslikum
ja sellest tänaste külalistega räägimegi.
Nii et tere tulemast taas me saatesse!
Aitäh!
Olite juba me eelmise saate külalised, rääkides, et tulete Harjavalta linnast.
Millist kogudust te seal linnas juhite?
Ja öelda võib vaid häid asju.
Me koguduses on 171 liiget
ja meil on selline tore kogudus,
mille liikmed kõik tunnevad üksteist, kuna meid on just parasjagu.
Meid pole 3000,
mil kõigi koguduseliikmete tundmine oleks oluliselt raskem.
Nii et meid on just parasjagu.
Oleme edasi liikuv ja edasi püüdlev kogudus.
Meil on kaheksas aasta käimas ja see on olnud tore aeg.
Ma isegi olen olnud pastor ja tean, et igal kogudusel on oma väljakutsed.
On siis veel tarvis hakata toetama tagakiusatud kristlasi
misjonitöö eesliinil?
Kohe kindlasti. - Miks?
Loeksin Roomlaste kirjast 15:30-31:
"Ma kutsun teid üles, vennad,
meie Issanda Jeesuse Kristuse läbi ja Vaimu armastuse läbi
võitlema koos minuga palvetes Jumala poole minu eest,
et ma pääseksin uskmatute käest Juudamaal
ja et mu teenistus Jeruusalemma heaks
oleks pühadele meelepärane."
Paulus koges samuti tagakiusu
ja nii kutsus ta teisi üles palvetama enda eest.
Usun, et see on väljakutse meilegi
palvetada eesliinil olevate misjonäride ja tagakiusatud kristlaste eest.
Tahaks siinkohal jagada Hiina kohta,
kus enne kommunistliku režiimi võimule tulekut
oli seal kaks naismisjonäri.
Mäestikus oli üks haigla, kus nad kaasa aitasid.
Kord pidid nad oma palgale järele minema,
sest nad said haiglas töötamise eest palka.
Nad asusid teele ja said oma rahad kätte.
Kuid siis tekkis neil teekonnal teatud olukordi,
mistõttu nad ei jõudnudki enne ööd tagasi oma asukohta.
Nii pidid nad mägedesse ööbima jääma.
Mis siis muud, kui keerasid puu alla kerra,
hoides oma rahaümbriku enda ligi
ja paludes Jumala õnnistust-kaitset oma ööune üle.
Tundus, et kõik läks hästi ja nad jõudsid tagasi haiglasse.
Veidi aega läks mööda ja...
Kohaliku kuritegeliku kamba pealikku oldi tulistatud
ja ta viidi sinna haiglasse ravile.
Haigla suutis päästa ta elu,
sest ta oli tulistamise tõttu ikka väga raskes seisus.
See pealik küsis nende misjonäridest naiste käest,
kas vastab tõele,
et nad ööbisid mõni nädal tagasi mägedes
ja rahakott oli nende vahel.
Ta ütles, et nad olid jälginud seda rahakotti suure huviga.
Naised kinnitasid, et nii see tõesti oli.
Kurjategijate pealik ütles,
et neil oli kange tahtmine minna ja võtta see rahakott,
mispeale naised küsisid, miks nad seda siis ei teinud?
Pealik vastas: "Teid ümbritses 27 sõjameest."
Naised olid hämmingus, et mis sõjameestest ta räägib?
Siis saabus aeg, mil nad said sõita Londonisse puhkama
ja ka oma kodukogudust külastama.
Nad jagasid ka seal seda eriskummalist lugu.
Koguduse sekretär oli alati märkinud väga täpselt üles,
kui palju osalejaid igal teenistusel oli ja mille pärast millalgi palvetati.
Nii võrreldi sekretäri märkmeid selle ajaga,
kui naised seal mägedes oma rahakotiga magasid.
Nii leiti ka, et just samal ajal
palus 27 koguduse liiget kaitset nende naiste üle.
See kõnetas mind väga tugevalt sellest, kui oluline see on,
et me kogudustena toetaksime neid väljaläkitatuid
ja tagakiusatuid, kes on seal eesliinil.
Võimalik, et nende 27 palvetaja seas oli ka keegi selline,
kes võis mõelda, et ta palvel pole mingit kaalu.
"Kõik teised paluvad kõva häälega, aga ma olen lihtsalt kaasas."
Kuid sel hetkel läks vaja kõiki neid 27 eestpalvetajat.
Nii on ülimalt oluline palvetada kaasa,
sest siis saab Jumal teha suuri asju.
Seal kusagil kaugel.
Milline võimas õpetus!
Tore, et tõid ka selle Pauluse näite, kes samuti koges tagakiusu.
Kui mõelda ristiusule,
siis selle ajalugu kätkebki ju endas tagakiusu.
Läänemaailma viimased mõnisada aastat
on küll möödunud ilma suurema tagakiusuta,
aga Jeesus suri ristil.
Pea kõik apostlid kaotasid oma elu evangeeliumi pärast.
Seetõttu ongi üksteise toetamine, julgustamine ja koos elamine nii tähtis.
Ning eesliinil olijate meeles pidamine ja palvetamine nende eest.
Tahad sa midagi lisada?
Kui mõelda kasvõi Jeesuse poolt antud misjonikäsule,
siis seegi on väga selge juhis ja seda ka kaasaja kogudusele.
Mu Piibel kehtib ka tänapäeval
ja Jumal tahab, et tegutseksime selle järgi.
Nagu Markuse 16:15 öeldakse: Minge kõike maailma,
kuulutage evangeeliumi kogu loodule!"
Ühtlasi olen mõelnud,
et kui ma ise elaks sellisel maal, kus Jeesusest ei räägita,
siis ma sooviks küll, et keegi ütleks mulle,
et Jeesus on tee, tõde ja elu ja ainus tee taevasse.
Lisaks tasub mõelda armastuse topeltkäsule,
mille leiame Markuse 12:30-31, kus öeldakse,
et peame armastama Jumalat
kogu oma südame-, hinge-, mõistuse- ja jõuga
ja oma ligimest nagu iseennast.
Neist kahest suuremat käsku pole olemas.
Need kaks käsku on mu meelest nii olulised alustalad,
mille põhjal on vägagi oluline teha misjonitööd
ja palvetada eripaigus olevate inimeste eest
ja minna sinna ka koha peale.
Tagakiusatud kristlased on ju samuti me ligimesed,
kes asuvad kuskil kaugel.
Kui mõelda varasemale misjonitööle, siis see tähendas seda,
et lääneriikidest saadeti kuhugi teise riiki misjonäre.
Seda tehakse muidugi tänagi veel ja see on ääretult oluline.
Samas aga on tänapäeva misjonitöö ka paljuski midagi muud.
Me näiteks ei saa minna mõnda Lähis-Ida riiki,
et kuulutada seda evangeeliumi.
Või noh, minna veel võib, aga iseasi, kaua see kestaks.
Kuid seal on kristlasi, kes elavad selle kõige sees
ja kulgevad sealse rahva seas.
See on see, kuidas evangeelium seal levib
ja nii tore, kui saame neid meeles pidada ja toetada.
Kui aga nüüd mõelda kogudusele,
siis kuidas kogudus saaks tagakiusatuid toetada?
Eks neid viise ole erinevaid nagu oleme ka juba maininud,
aga mu enda meelest
on üks lihtsamaid asju võtta ühendust Märtrite Häälega
ja paluda, et keegi sealt ühingust tuleks kogudusse sellest tööst rääkima
No tänud! Siis pole muud, kui teile külla tulla.
Keegi teist on ka juba käinud ja see on kandnud head vilja,
nii et see on väga oluline.
Teisalt on tore võimalus see,
et tagakiusatud ja vangistatud kristlastele
saab kaarte saata.
Märtrite Hääle kontorist saab paluda nimekirja neist inimestest
ja sa saad ka väga selged juhised selle kohta, mida teha.
Mäletan ma õigesti,
et kirjutasite kogu kogudusega neile inimestele kaarte?
Jah. Oleme teinud seda möödunud sügisest saati,
kus korra kuus koguneb meie koju kamp koguduse liikmeid,
kellega koos me neid kaarte siis kirjutame.
Olete te vahel ka mõelnud,
mida see neile vangidele tähendada võib?
See, et nad saavad Soomest kaardi.
Usume, et see on neile suureks julgustuseks
ja alati väga kõnekas,
isegi, kui see kaart ei peaks nendeni jõudma.
Vanglale avaldab see siiski survet,
andes neile mõista, et need vangid on ülemaailmselt teada.
Nii kõnetab seal kaardil olev piiblisalm neid vangivalvureid ja juhtegi.
Nii et, kui see kaart isegi ei jõua kohale,
on sel siiski oma tähendus ja mõju.
Ühtlasi oleme saanud ka häid uudiseid kaardi kohale jõudmise kohta,
mis on kindlasti olnud suureks julgustuseks,
kui oled keset neid raskeid olukordi.
Tõsiasi, et keegi teiselt poolt maailma saadab sulle kaardi.
Tõsi see on, et see avaldab survet vanglatele.
See on ka ära tõestatud.
Kui muidu tagakiusatud kristlasi püütakse kui ilma pealt ära kustutada,
heites nad kuhugi vangikongi,
siis kui Soomest, Rootsist ja Norrast hakkab neile kaarte laekuma,
toob see ka arusaamise: "Oi, nad teavad sellest olukorrast!"
Raamat "Vangina Iraanis" räägib paarist noorest naisest,
kes olid Jeesuse pärast vangi pandud
ja kes said vanglasse suurel hulgal kirju-kaarte.
See aitas kaasa nende peatsele vabanemisele.
Kui õigesti mäletan, said nad vist kokku 26 000 kaarti.
Ehk kogu post oligi neile.
Tean, et te ise olete hästi innukad kogu loo suhtes,
aga kuidas te koguduse liikmed sellesse suhtuvad,
et tagakiusatud kristlasi toetada?
Mu meelest on see väga hästi vastu võetud.
Hannu Lahtinen on meil korra külas käinud
ja jaganud, mis reaalsuses toimub
ja millised on me usuõdede-vendade olukorrad ja saatused.
Ühtlasi oleme kogudusega aidanud kaasa erinevates projektides.
Oleme tahtnud seda teha, toetades sh ka rahaliselt.
Sest rahaline toetamine on ka üks viise,
kuidas kaasa aidata.
Lisaks sellele siis oleme korraldanud meie juures
neid vangidele kaartide kirjutamise õhtuid
ja saatnud ka avaldusi või märgukirju tagakiusatute toetuseks.
See on ka üks võimalus.
Lisaks sellele on Märtrite Häälel tohutult palju materjali.
Näiteks SoundCloudist võib leida loo mõnest tagakiusatust.
Võtsime alles eilegi ühe loo ette ja kuulasime seda üheskoos.
Ühtlasi võib taskuhäälingutest võtta välja mõned lõigud,
mille põhjal siis palvetada.
Mul on video peal ka ühe Eritreast pärit naise, Heleni lugu,
mida olen ka näidanud me koosviibimistel.
Ja siis me palvetame koos,
pidades neid vange meeles nagu Piibel meid selleks õhutab.
Nii on erinevaid võimalusi, millest kinni haarata ja mida teha.
Kuidas sa, Annuka, tunned,
mida see su jaoks isiklikult,
aga ka teile kui pastori-paarile tähendab?
Kas selles on olnud ka midagi head või toredat,
et olete lisaks tavapärastele palvetele palunud ka nende teemade pärast?
See on tõesti olnud väga värskendav
ja innustades teisi, olen isegi innustunud kogu loost.
Minu jaoks on väga julgustav,
et teatud hulk inimesi on sellega kaasa tulnud.
Kui keegi Märtrite Häälest on käinud meil kõnelemas,
siis oleme järgnevatelgi palveõhtutel
jätkanud nende teemade eest palvetamist.
Üks julgustav lugu seoses ühe usuõega,
kes on osalenud me kodustel üritustel, kirjutades vangidele kirju.
Ta juhib meie koguduses sellist päevaklubi,
kus ta õhutas inimesi kirjutama vangidele kirju.
Mind ennast polnud seal, aga ta rääkis mulle.
Ja siis nad olid koos palvetanud nende inimeste eest.
Nii on tore, et seda saab rakendada erinevates tööharudes
ja mitte vaid üks kamp ei kirjua tagakiusatuile.
Sellesse saab kaasata erinevaid koguduse tööharusid
ja mu jaoks oli see ühtaegu tore kui üllatav.
Olen endagi koguduse palvekoosolekutel näinud,
et ilma, et kedagi peaks õhutama selleks,
hakkavad inimesed tagakiusatud kristlaste eest paluma.
Nii on tore, kui see on loomulik osa koguduse tööst.
Aastaid tagasi peeti palvepäevi moslemitöö pärast Soomes.
Need jäid mingi hetk soiku,
aga nüüd on hakatud neid uuesti pidama.
Pidasime üht sellist palvepäeva Valkeala nelipühi koguduses
ja selle koguduse pastor jagab nüüd video vahendusel,
mida see tema jaoks tähendas.
Tere tulemast saatesse Valkeala nelipühi koguduse pastor!
Tere, tere ja tänan!
Siis, kui kõik oli veel hästi ja kogudused said rahus koos käia,
pidasite Valkealas koos Märtrite Häälega
moslemitöö eest palvepäeva.
Mida see päev endast kujutas ja mida te seal tegite?
Tegu oli väga mitmekülgse päevaga.
Kuna tegu oli palvepäevaga, siis me ka palvetasime seal palju.
Kuid lisaks sellele kuulsime Märtrite Hääle poolt
ühtaegu julgustavaid, kui raskeid lugusid
moslemite elust üle maailma.
Lugusid sellestki, kuidas moslemid on pöördunud Jeesuse poole.
Ühtlasi palvetasime väga konkreetselt erinevate teemade pärast.
Ühtlasi kuulsime sellestki,
kuidas moslemitega kokku puutuda ja neile evangeeliumi jagada.
Tegu oli väga mitmekülgse ja toreda üritusega.
Mis sulle endale sellest päevast kõige enam meelde jäi?
Kui jäi.
Kuna mul on endal olnud juba noorpõlvest saati
suur igatsus ja kirg kohtuda moslemitega
ja rääkida neile Jeesusest,
siis sellest oli ikka väga palju aega möödas,
kui olin osalenud mõnel sellisel üritusel.
Nii kulus see üritus eriti marjaks ära.
See innustas väga ja tuletas taas meelde,
kui oluline on, et koguduse inimesed palvetaksid
ja selle läbi ka midagi mõjutaksid,
et ka moslemid võiks kohtuda Jeesusega.
Sa isegi ju jagasid kunagi moslemitele evangeeliumi?
Jah, osaledes ammu aega tagasi Transit Operation töös,
kui ka läbi aastate erinevatel palveüritustel.
Kuidas aga on lood üritusel osalenud koguduse liikmetega?
Kas neile ka midagi meelde jäi?
See kohe kindlasti inspireeris kõiki
ja on me koguduses veel tänagi näha,
kuidas see teema palvekoosolekutel esile tõuseb.
On eriti liigutav näha,
kuidas Jumal paneb erinevatele inimestele südamele
erinevad maad ja rahvad või mõne kindla tööliigi.
Nii palvetamegi alati koos kõigi nende väljakutsete eest.
Rõõm kuulda.
Oli selle ürituse korraldamine ka raske?
Tegelikult oli see enam kui lihtne.
Valisime sobiva päeva välja, võimaldasime ruumid
ja ühtlasi ka reklaamisime kogu üritust.
Kogu ürituse sisu oli aga Märtrite Hääle enda poolt,
mistõttu lihtne oli koos toimetada.
Me pidime veel vaid vaatama, et oleks toidust kõigile,
aga muus osas oli kõik väga lihtne.
Tore!
Kui nüüd elu koroona keskel ehk taas stabiliseerub,
saame seda korrata.
Kohe kindlasti! Olete enam kui teretulnud!
Aitäh!
Aitäh Asta selle intervjuu eest
ja õnnistusi nii sulle kui kogu te kogudusele!
Suur tänu ja õnnistusi teilegi!
Asta sõnul oli sellise palvepäeva korraldamine
enam kui lihtne.
Eks koguduses ole alati palju teha ja rohkelt üritusi.
Kuidas siis leida veel aega sellistele palvepäevadele
või vangidele kirjutamiseks?
Me ise oleme korraldanud korra kuus neid vangidele kirjutamise õhtuid
ja palveõhtuid.
Aeg tuleb lihtsalt paika panna ja selles pole midagi ülivõimatut
kirjutada korra kuus mõnel õhtul vangidele kirju.
See innustab inimesi
ja on imeline võimalus aktiveerida kogudust.
Nii et meie jaoks on tegu tõeliselt vinge asjaga.
Ühtlasi on tore,
et see on toonud kokku erinevas vanuses inimesi.
Ka nooremaid? - Jaa.
Rõõm kuulda, sest see pole üldse mitte iseenesestmõistetav.
Paljudel kogudustel on ka kombeks
pidada korra kuus misjoniteemalisi jumalateenistusi.
Nii nagu teiegi koguduses on tegu regulaarse tööga
ja nii on ehk ka lihtsam, kui on kindel rütm sees.
Kui aga nüüd mõni kogudus pole korraldanud midagi sellist,
isegi, kui mõtleb, et see oleks tore, aga pole kindel, kuidas seda teha,
siis kust peaks peale hakkama?
No üks viis on näiteks kutsuda Märtrite Häälest keegi külla,
et saada kogu loost paremat arusaamist.
Teiseks võimaluseks on hakata kogudusega
toetama igakuiselt misjonitööd.
Koguduse juhatus saab ju selle otsuse teha.
Ka võib tellida kogudusse
Richard Wurmbrand'i eluloost rääkiva mängufilmi.
Tegu on väga tõsise looga,
aga samas peitub selles tohutu võimalus.
Räägi sellest lähemalt, sest sa ise oled ju seda filmi näinud.
Mis mõtteid-tundeid see sinus tekitas?
See avab su silmad selles osas,
et tegu on tõesti väga reaalse ja brutaalse teemaga.
Aga samas toob see ka esile Jumala reaalse olemasolu.
Sest neist olukordadest, mille keskel Richard ja Sabine elasid,
pole inimlikult võimalik välja tulla.
Ei vähimatki võimalust.
Seetõttu usun ka,
et selle filmi vaatamine julgustab ja kasvatab inimeste usku.
Nii soovitan seda kõige täiega,
sest usun, et see loksutab kõik õigesti paika
keset heaolu ühiskonda, kus me elame.
Ühtlasi vastates siis ka sellele,
miks on nii oluline toetada tagakiustaud kristlasi
mitmel erimoel.
Üks lihtne viis veel on võtta ka Facebookist
mõni Märtrite Hääle poolt salvestatud lugu
või leida neid nii Sound Cloudist kui mitmelt teiseltki kanalilt.
Nii saab kuulata-vaadata neid lugusid ja siis palvetada nende eest.
See on täiega lihtne ega nõua palju.
Isegi koroona ei saa takistada seda, nii et kõigil on võimalik seda teha.
Mis tundeid-mõtteid see film sinus tekitas, Annukka?
See oli äärmiselt ehe ja karm
ja kui ma enne polnud väga palunud tagakiusatute eest,
siis peale seda hakkasin seda küll tegema
Usun, et igaüks peaks seda nägema,
et hoida värskena silme ees, kui olulised on tegelikult palved.
Seal filmis on näha kannatuste tegelik hulk
ja see tõesti on ka karm.
Kuid samas on see sõnum sellest,
et paljude jaoks on see igapäevane nähtus.
Richard Wurmbrand oli 14 aastat vangis,
mis pole võrreldav Soome vanglakaristustega.
Ja sellest 14 aastast 3 aastat täielikus eraldatuses,
kus paljud inimesed lähevad juba mõne nädalaga hulluks.
Ometi oli Jumal koos temaga ja juhtis ka peale seda ta samme,
nii et ta sai juhtida paljusid inimesi Jeesuse juurde.
Seda kõike nähes
muutuvad oma mured ikka väga väikeseks.
Näitasin seda filmi ka enda naisele
ja küsisin siis ettevaatlikult, kuidas talle meeldis?
Ta ütles, et üle tunni aja ta seda vaadata ei suudaks.
Wurmbrand aga istus kinni 14 aastat.
Nii et eks see ärgita palvetama tõesti.
Meil on veel mõni hetk jäänud, mistõttu Annukka, palveta palun,
et Soome kogudused võtaksid selle teemaga seoses hoolt
kõige selle eest, mida Jumal on meile usaldanud.
Aitäh, Jeesus, et saame paluda,
et avaksid me Soome koguduste südamed ja silmad
mõistma tagakiusatud kristlaste olukorda.
Anna meile südant toetada neid, mil iganes viisidel meil on võimalik.
Aitäh Issand, et Sina saad avada ja mõjutada Püha Vaimu kaudu,
et saaksime veelgi enam neid toetada, nende eest palvetada
ja anda nende heaks nii oma aega kui raha.
Aitäh Jeesus, et sütitad pastoreid, kogudusi ja üldse kõiki usklikke.
Aitäh Issand ka Märtrite Hääle töö eest!
Õnnista seda tööd, mida nad teevad!
Aitäh Jeesus, et oled endiselt elav ja reaalne.
Aamen.
Aitäh Annukka ja Tommi!
Kõik need olulised teemad on leitavad ka Märtrite Hääle ajakirjast
mis on tasuta ja mida saab tellida ekraanil nähtavate kontaktide kaudu
või ka www.marttyyrienaani.fi
Ajakiri ilmub iga kahe kuu tagant ja vahepeal ilmuvad uudiskirjad.
Kõik see aitab sul hoida kätt pulsil misjonitöös toimuva osas.
Ühtlasi leiad sealt ka palvesoove.
Nii et telli see endale ja liitu koos meiega selles loos.
Ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas