MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Tere tulemast vaatama ajaloolist "Märtrite hääl" saadet!
Tänases saates toimub avalik võimuvahetus.
Ehk siis Märtrite Hääle ühingu lahkuva esimehena
annan võimusümbolid üle uuele esimehele Lasse Ripatile.
Tere tulemast Lasse!
Esmalt annan sulle esimehe haamri.
Ole hea. - Tänan!
Teiseks annan sulle ühingu tegevuste käsiraamatu,
mis loodetavasti leiab su käes sagedast kasutamist
ja kõik saab toimima kui kellavärk.
Kolmandaks aga annan sulle Piibli, mis on neist kolmest kõige olulisem,
kuna see juhib ka selle haamri kasutamist õigel moel,
nii et ühingu juhtimine ei käi väe ja võimu, aga teenimise läbi
Tänan!
Palju õnne Lasse ja tere tulemast uude ametisse!
Tänan!
Tere tulemast saatesse, Lasse!
Alustame esmalt sinust endast.
Kus ja millisesse perre sa sündisid
ja sealt edasi siis juba vaatame, kuidas kujuneb.
Tänan
ja tervitused ka kõigile me vaatajatele!
Kuigi küsisid küll minu kohta, on küsimus siiski Jumalas
ja Tema armus ning headuses.
Võtsin sinult hetk tagasi vastu nii esimehe haamri kui ülesande,
olles tänulik kõigi aastate eest, mis sa oled me ühingut juhtinud.
Rääkides lühidalt endast,
siis olen pärit Kymenlaaksost, Kouvola linnast.
Seal ma ka sündisin.
Mul on naine ja kaks täikasvanud last,
kes elavad juba oma elu.
Mul on ka väike pojatütar, nii et ma olen juba vanaisa.
Mu käest ikka küsitakse, mis tunne on olla vanaisa
ja ma vastan, et väga hea.
Nii et sa oled vanaisa? - Just nii.
Mind kutsutakse papaks.
Ma olen üsna noor vanaisa.
Või noh, kuis iganes keegi arvab, kas olen veel noor või mitte.
Olen aastaid teeninud kaasa koguduse töös.
Valdavalt Kouvolas,
aga 90'ndate lõpus lühikest aega ka Floridas.
Täna olen Valkealas ühe koguduse vanematekogu esimees
Lisaks sellele töötan müügijuhina,
mis toob mulle ja mu perele leiva lauale.
Kuidas sa aga usklikuks said?
Kasvasid sa usklike peres
või oli su elus siiski reaalne pöördumine usku?
Väga hea küsimus.
Võiks öelda, et nii üht kui teist.
Olen ühe protsessi kaudu otsekui kasvanud usu sisse,
sest olen pärit usklike perest.
Mu vanemad kuulusid nelipühikogudusse,
olles tõsiusklikud.
Noorusaastatel, kui usuasjad enam esile tõusid
ja Jumal mind enda poole tõmbas,
sai mingil hetkel ka otsustatud Jumala kasuks.
Valdavalt lastelaagrites,
kus mu usuveendumus siis ka kasvama hakkas.
Sinust on tänaseks saanud Märtrite Hääle esimees.
Millal oli su esimene kokkupuutepunkt tagakiusatud kristlastega?
Juhtus see siis, kui elasid Floridas
või Nõukogude Liidu ajal,
mil toimus nö "ülev" Piiblite smuugeldamine sinna?
Või millal see oli?
Mu esimene huvi Nõukogude Liidu vastu
tekkis tolle pöördelistel aegadel.
Viisime sinna 90'ndate alguses Piibleid,
kuid mitte enam salakaubana.
Kuigi neid sai lehtedega siiski kaetud, et ei tekkiks liiga palju küsimusi.
Kuid see selleks.
Kuid huvi selle teema vastu...
Olin küll juba aastaid teadlik Märtrite Häälest
ja ka teistest ühingutest, kes selles vallas tegutsesid.
Kuid mu enda huvi asja vastu
tekkis vast TV7 saadete kaudu mõned aastad tagasi.
See teema hakkas mind huvitama
ja eks see tõuse üles Jumala Sõnastki.
Samas olen näinud jumalariigi tööd kui väga suure valdkonnana,
arvates, et igaüks on oma ala peal ja mina siis koguduse töös.
Kuniks Valkeala koguduses toimus üks üritus,
millesse ka Märtrite Hääl oli kaasatud.
Pidasime palvepäeva,
kus Märtrite Hääle poolt osalesid ka Hannu ja Ilppo.
Nii tekkiski mu sees küsimus,
kas mu tulevik võiks ka kätkeda endas midagi selle teemaga seoses.
Nii et need telesaated, mis puudutusid ja panid mõtlema,
et kristlus kätkeb endas sedagi elementi
ja siis see palvepäev, mis muutis kõik veelgi reaalsemaks.
- Nii võib öelda küll.
Lisaks sellele mõtlesime ka kodus naisega
selle teema peale.
Ühtlasi küsiti mu käest,
kas sooviksin saada Märtrite Hääle liikmeks,
millega olin nõus.
Nii sai minust ka Märtrite Hääle ühingu liige.
Olles nüüd üsnagi vastutusrikkas esimehe rollis...
Tõsi, sa oled ka koguduse juhatuse esimees,
aga koguduse töö loomus on hoopis midagi muud.
Oled sa siis nüüd jõudnud viia end kurssi
Märtrite Hääle tegevusega
ja on ka selle põhjal tekkinud ideid, milline võiks olla me tulevik?
Kogu see muutuste protsess on käinud nii kähku
ja ma veel sel sügisel pean jätkama ka oma põhitööga,
aga vaatamata sellele, et on olnud hästi kiire,
olen enda meelest siiski üsna hästi tutvunud Märtrite Hääle tegevustega
ja olnud rõõmus selle üle,
kui lai ja mitmekülgne see tegevusvaldkond on.
Ühtlasi on ka selgeks saanud, et ühingul on väga lai toetajaskond,
kes on võtnud selle teema oma südameasjaks.
Nii on imeline, et inimesed on aastaid pühendanud end Märtrite Häälele
ja nende kaudu tehtavale tööle.
Mis aga tulevikku puutub,
siis usun väga kindlalt Jumala juhtimisse.
Palvetades üheskoos nii me juhatuse-, töötajate- kui liikmetega,
kogen, kuidas meil on üks süda ja üks igatsus aidata tagakiusatuid.
Nii usun ka, et Jumal juhib meid
ja suunab me tähelepanu sellele, mida millalgi tegema peame.
Üleloomulik Jumal on selleks võimeline.
Nii kindlasti ongi
ja eks me ajalugugi kinnita seda,
et oleme saanud kulgeda otsekui ettevalmistatud teedpidi.
Kindlasti oled teadlik sellestki,
et kuigi Märtrite Hääl on iseseisev ühing,
kes otsustab ise oma sihtkohtade eest,
siis samas oleme väga tugevalt seotud
ka Rahvusvahelise Kristliku Assotsiatsiooniga (RKA).
Oled kindlasti nendegagi tutvunud.
Olen.
Kaasatus RKA'ga annab meile jõudu tegutseda eripaigus üle maailma.
On selge, et me üksi ei suuda lahendada kõiki maailma probleeme,
mistõttu me vajamegi head koostööpartnerit ja taustajõudu,
kellega koos tegutseda.
Üks asi, mis on mulle veel suurt rõõmu valmistanud,
on see, et me liikmete seas on palju noori täiskasvanuid
ja lastega peresid.
See on väga eriline tunne
ja tähendab, et meil siin Soomeski on mitmel moel lootust.
Olgu siinkohal täpsustuse mõttes öeldud,
et me ei olnud uue esimehe valimistel sinuga vastamisi ega võistlemas,
vaid sinu valimine oli tingitud sellest,
et ma olen olnud esimees juba 30 aastat,
olles ise juba pea 70-aastane.
Nii olen ülimalt rõõmus, et nooremast põlvkonnast leidus keegi
kes oli valmis teatepulka üle võtma,
kuna see töö on ühtaegu oluline kui raske.
Usun, et kui Piibel räägib lõpuaegadest,
siis sealt tõuseb esile kaks põhiteemat:
1. Tagakius.
2. Evangeeliumi peab kuulutama kõigile rahvastele.
See on meie ühine soov ja igatsus
ja nii tunnen ma ka rõõmu sinu ametisse astumise üle.
Oled sa vahel mõelnud sellele,
et me ühing võiks kunagi, millalgi aidata tagakiusatud kristlasi
isegi Soomes?
Näed sa üldse, et selline asi võiks võimalik olla?
Näen küll.
Me elame täna ajas, kus ka Soomes kogevad kristlased teatud tagakiusu.
Eriti need, kes ka avalikult oma usku tunnistavad
ja kes oma elu Jumala Sõna kohaselt elavad.
Hetkel on see tagakius diplomaatiline,
aga see ei nõua enam palju, et see võiks muutuda millekski muuks.
Olles olnud aastaid koguduse töös,
olen tajunud endas sellist seesmist elevust
asjade suhtes, mida veel võiks teha.
Kuid sa ju tead, mis on me tänased tegemised -
me aitame,
aga oleme ka hääleks neile, kelle häält pole muidu kuulda.
Ehk siis me teavitame kogu loost ka oma kaasmaalasi,
mis on ka Märtrite Hääle saate eesmärk.
Siinkohal aga ka üks väga isiklik küsimus.
Sa oled üsna hõivatud.
Tegutsed nii ärimaailmas kui koguduses
ja sul on ka oma pere.
Oled sa ka mõelnud, kuidas oma aega jagada?
Sest võin vihjena öelda,
et kui koroona viirus annab järgi
ja on taas võimalus külastada me sihtmaid,
siis oled nii sa ise kui su pere mõelnud,
kuidas ka sellele aega jaguks?
Lisaks esimehe haamri kasutamisele.
Sul on väga head küsimused, Aki
ja jääb vaid loota, et mu naine ei kuule praegu.
Mu elu läbivaks jooneks on alati olnud see,
et olen tegelenud mitme erineva asjaga.
Nii olen ka koguduse töö tõttu olnud perest palju eemal.
Samas aga pole tahtnud neid eirata, sest pean peret väga tähtsaks.
Nii tunnen ka noorpõlve aegade osas pisut kahetsust,
ei ei saanud piisavalt oma poegadega koos olla.
Samas oleme sellest rääkinud ja nad ei tundu olevat kibestunud.
Mis aga puutub tulevikku ja ajakasutusse mitme asja vahel,
siis olen püüdnud teha nii, et ma ei täidaks üksi kõiki rolle.
Nii on meil koguduses vanematekogu, kes juhib
ja muidugi pastor.
Nii olen püüelnud selle poole,
et pastor saaks tegeleda eelkõige praktiliste teemadega
ja see on ka hästi toiminud.
Nii mõtlen sama ka Märtrite Hääle esimehena,
et juhatus ei pea olema kaasatud kõigisse asjadesse,
vaid me täidame oma rolli,
väestades praktiliselt tegusevaid üksusi,
kes kannavad hoolt igapäeva asjade eest.
Juhatus aga tegutseb ja mõjutab taustalt,
toetades nii juriidilistes, kui muidugi ka vaimulikes asjades.
See on meie roll.
Mõtled nii juba ainuüksi tänu su ärimaailma taustale,
nõnda nagu ma mõtlesin nii tänu oma sõjaväelase taustale.
Tõsi, mu roll oli enne Hannu tulekut veidi erinev,
sest ma olin aktiivne esimees,
kes koos administraatoriga kandis hoolt ka praktiliste asjade eest.
Kuid küsisin seda eelkõige seetõttu,
et kui saad mingil hetkel külastada me sihtmaid,
jõuab kogu see lugu ka väga palju enam kohale.
Sellest aga on selles mõttes kasu,
et see muudab sind ja sa ei saa enam nähtust lahti.
See, et kohtud palgest palgesse tagakiusatud inimestega.
Sul hetkel veel pole seda kogemust, aga see muudab su mõttemaailma
ja seetõttu ka küsisin.
Kuid selge see, et kogu ühingu seadusandlus, tegevussuunad
ja eelarve vajavad tegelemist
ja see ongi juhatuse ülesanne nagu ka ütlesid.
Eks sellega kaasne ka teatud pingeid,
sest see pole just juhatuse lemmiktegevus.
Kuid peale muudatuste toimimist võeti sihiks ka see,
et juhatus ei peaks mitmeid kordi aastas koos käima,
vaid vastavalt vajadusele.
Võin ma ka öelda midagi? - Ikka.
Usun küll,
et tahan eelolevatel aegadel külastada neid sihtmaid
ega pea seda kuidagi võimatuks.
Samas mitte nii palju, kui sa seda viimased aastad tegid.
Pidin tegema. - Said teha. - Just. Sain.
Palju häid termineid sellele.
Kuid seda peab kindlasti muutma.
Kristlus eripaigus üle maailma on väga erinev
ja see avardab nii me südant kui arusaamist.
Just seda me nii oma töös kui Soomes vajamegi.
Rääkides rõhuasetustest, milleks on me oma rahva teavitamine
kui sihtmaades elavate inimeste aitamine,
siis olles jälginud seda kõike mõnda aega,
siis kas need valdkonnad on tasakaalus
või peaks emba-kumba neist rohkem rõhutama?
Koroona kriis on muidugi toonud kaasa selle,
et me ei saa külastada nii paljusid kogudusi,
kui me sooviksime.
Nii oleme pidanud kasutama meedia abi.
Kuid eks koroona ole toonud piiranguid ärimaailmagi.
Kuidas sa seda kõike näed?
Ütleksin nii, et mõlemad rõhuasetused on olulised.
Kuidas aga nende olulisust veelgi rõhutada,
sellele ei oska hetkel vastata.
Meedia kaudu peame igal juhul sõnumeid edastama.
Kõigile soomlastele ja mitte vaid kristlastele.
Kõigile neile, kes mõtlevad asjade üle rohkem,
kui vaid infokanalitest saadud info põhjal,
mõistes, mis on tegelik reaalsus.
Mõistes, et suur hulk süütuid inimesi kannatab tagakiusu
ja isegi brutaalset tagakiusu.
Nii oleks imeline, kui saaks jagada seda sõnumit ka meie rahvaga
Sest üleüldine avalik meedia ei käsitle neid teemasid.
- Nii on.
Kuna sul on ka ärimaailma taust,
siis kas see avab sulle ka isiklikke võimalusi
selle sõnumi levitamiseks?
Mitte tingimata tunnistaja rollis
nagu me kristlastena sageli arvame, et peame seda täitma.
Aga pigem info jagamise läbi:
"Kas teate, et kristlased on suurim inimgrupp maailmas,
kelle inimõigusi rikutakse."
Saaksid sa selles vallas midagi ära teha
ja kui loomulik see oleks su jaoks?
Jälle üks raske, isiklik küsimus.
Ütleksin nii, et eks aeg näitab.
Ärimaailma kohtumised on väga teema-kesksed.
Kuid eks sealgi tule aeg-ajalt selliseid vestlusi ette.
Ikka ütleb keegi vahel, et nägi mind TV7's,
kui olen mõnes saates esinenud.
Sellised asjad avavad ka võimaluse rääkida.
Lisaks see, et kui oled aastaid
samade inimeste-ettevõtetega kokku puutunud,
siis isegi, et sellest ei räägita, on inimese taust ju neile teada.
Ja see ehk tekitab ka usaldust,
kui nad teavad, et tegu on eheda kristlasega.
Kuid eks siis aeg näita, mida selle kaudu saab ära teha.
Kuid saaks siis sealgi mingit infot jagada?
Sest tänapäeva suur probleem on see,
et ilmaliku meedia jaoks ja tegelikult kogudustelegi
tuleb see suure üllatusena, kui küsida nende käest,
kas nad teavad, kes on see suurim inimrühm,
kelle inimõigusi ja usuvabadust rikutakse?
Sest üllataval moel on selleks kristlased.
Eks teatud kontekstis saa kindlasti seda infot jagada.
Müügiöös on muidugi aeg see faktor, mida peab austama.
Sulle antakse kas tund või pool tundi,
mille jooksul tuleb pakkumine üle vaadata ja plaane teha
Nii et vahel on tegu väga piiratud ja pingelise ajaga.
Kohe kindlasti.
Seetõttu küsisin ka varem aja kasutuse kohta.
Sest eks sa vajad ju ka aega omaenda hinge eest hoolt kandmiseks
Eriti veel siis, kui tuled tagasi tagakiusatud kristlaste maailmast.
Nii on oluline kanda hoolt ka oma Jumala-suhte eest,
sest vaimulik juhtimine ja suuna näitamine eeldab ka seda.
Samas koged, et Jumal on sind juhtinud
ja sul on ka väga hea juhatus
ning tegevmeeskond, kes kõik tegutsevad rõõmsalt.
Millised on su esmased muljed, olles jälginud kõike toimuvat?
Olen seda ühist koostööd nüüd viimaste kuude jooksul näinud.
Meie uus valitud juhatus on alustanud oma tööd
ja me oleme igapäevaselt suhelnud WhatsApp'i kaudu.
Tunnen rõõmu sellest ühtsusest, mis on sündinud
ja erivaldkondade inimestest, kes on tulnud, et teenida.
Kõik need erinevused on väga rikastavad.
Nii nagu ka üksteise austamine.
Võime avameelselt kõigest rääkida ja kaaluda erinevaid vaatenurki.
Ühtlasi tunnen rõõmu kõigi puhastest motiividest.
Nii on ütlemata rikastav ja õnnistav olla osa sellisest kollektiivist.
Ja nii see peabki olema!
Erinevate valdkondade asjatundlikkus
ja õhkkond, kus olla sina ise, aga siiski kõigiga üks.
Nii on.
Rääkides meie tegevmeeskonnast,
siis tunnen suurt rõõmu neistki.
Nad on tõeliselt innukad ja aktiivsed.
Olen kohtunud nende kõigiga
ja märganud, et meil on väga hea seltskond.
Nii tahan olla neile õnnistuseks ja teha taustal kõik,
et nad saaks täita meie missiooni.
Nagu öeldud - see on rõõmus, tegudele keskendunud kamp.
Nii on mul ka väga turvaline loobuda oma rollist.
Jah, ma kogen ka lahkumisvalu ja muud sellist,
aga olen tänulik eestpalvetajatele ja eelkõige Jumalale,
et kuigi 100 kogudust on tühistanud meie toetamise,
on me majanduslik seis siiski hea.
Ja vaatamata koroonale
on Jumal meid siiski selliselt õnnistanud,
et oleme vaatamata raskustele suutnud täita kõik oma eesmärgid.
Ja kuigi mul inimlikult pole nii lihtne lasta sel minna,
teen seda kindla meelega, sest tean me juhatust ja nüüd ka sind.
Nii polegi muud, kui vaid õnnistusi sulle
ja sinu kaudu kogu juhatusele!
Ütlesid nii hästi, et oled siiani lootnud Jumala juhtimisele,
mistõttu tehkem seda siis edaspidigi, sest Tema tahab meid juhtida.
Jeesus samastus kannatava, tagakiusatud kogudusega.
Õnnistusi sulle ja kogu juhatusele!
Suur tänu, Aki!
Tõlge: Anne-Ly Raukas