MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Mis tunne oli kasvada kristlasena üles püramiidide ja minarettide maal?
Või kuidas läheb sealsetel kristlastel täna?
Meil on täna külas eriline külaline.
Ashraf Benyamin räägib oma elust Egiptuses.
Ühtlasi heidame ka pilgu Lähis-Itta.
Nii vaatleb tänane saade Lähis-Ida kohaliku kristlase silmade läbi.
Kouvulas elav ülemarst Ashraf Benyamin
Tere tulemast saatesse!
Tänan!
Sa oled elanud juba pikka aega Soomes,
samas kui su lapse- ja nooruspõlv möödus Egiptuses.
Egiptus on väga põnev maa.
Milline su sealne elu oli ja mida ilusat mäletad lapsepõlvest?
Ilus oli see, et sain iga päev nautida päikesepaistet.
See on imeline
ja sellest tunnen ka kõige enam puudust.
Oli seal ka püramiide, liiva ja muud sarnast,
mis meile siin esimese asjana meenub?
Tegelikult mitte, sest ma olen pärit Lõuna-Egiptusest,
mis asub püramiididest u 465 km kaugusel lõuna pool.
Nii et meil neid polnud.
Milline kliima seal oli?
Seal paistab iga päev päike.
Mäletan vaid ühte vihmasadu kogu oma lapsepõlve peale,
mispeale koolid pandi kinni.
Võite siis vaid ette kujutada.
Ehk siis täiesti teine keskkond ja maailm
kui siin Soomes.
On tõesti täiesti teine maailm.
Egiptuses on hetkel valdavas enamuses moslemid,
kes on ka võimul.
Samas sa oled kasvanud üles kristlikus peres
ja oled ka ise kristlane.
Kuidas see su lapsepõlve mõjutas?
Vastab tõele, et olen kasvanud üles kristlikus peres,
elades kristlike väärtuste järgi.
On tõsi, et enamus sealseid inimesi on moslemid
ja seda peab igal sammul meeles pidama.
Mu lapsepõlves esines kristlaste tagakiusu
oluliselt rohkem kui tänapäeval.
Täna on see olukord pisut parem.
Tol ajal kogesime näiteks koolikiusamist.
Araabia keeles on kristlane "masihiun",
aga paljud kasutasid sõna "nasrani",
mis võrdub samaga, kui nimetada mustanahalist neegriks.
Me kõik kogesime oma maal,
kuidas oleme kui teise järgu kodanikud,
kellel pole kõiki neid õigusi nagu teistel.
Kas kristlastel olid oma kogukonnad või elamispiirkonnad
või elasite te teistega segamini?
Ei olnud. Elasime ikka kõigi teistega koos.
Rääkides negatiivsest suhtumisest,
siis kindlasti mitte ei kogenud me seda
kõigi inimeste poolt.
Meil olid väga toredad moslemitest naabrid,
kellega saime väga hästi läbi.
Ühtlasi mängisid mitmed meievanused naabrilapsed meiega.
Aga üleüldises mõttes oli siiski see tunne,
et oleme teistest erinevad.
Nii et selline oli mu lapsepõlv.
Kuidas see su noorusaega mõjutas, kui vaatasid ja mõtlesid tulevikule?
Kuidas see mõjutas nii sind kui su sõpru?
Kas või kuidas mõjutas selline taust te unistusi ja tulevikuplaane?
Kohe kindlasti mõjutas.
Suuremal osal mu kristlastest eakaaslastel
oli juba väikesest peale kindel eesmärk lahkuda Egiptusest,
et minna välismaale, kus tunda end vabalt.
Kuid see polnud ainuüksi tagakiusu tõttu.
Paljud moslemidki tahavad lahkuda Egiptusest.
Tol ajal mõjutas seda soovi ka majanduslik olukord.
Kuid me kristlastena kogesime ka tagakiusu,
mistõttu kogu olukorrast lähtuvalt
oli meil selge eesmärk lahkuda oma kodumaalt,
kui vähegi võimalik.
Oled kunagi varem ühes teises loos maininud,
et kristlane ei saa seal eluga edasi liikuda.
Kui näiteks on soovi saada endale hea amet
ja olla ühiskonna eluga praktiliselt seotud,
siis kristlaste jaoks on see raske.
Tõsi.
See on raske, aga samas ka mitte võimatu,
sest on ka kristlasi, kes on suutnud elus edasi liikuda.
Kuid see on ilmselgelt palju raskem kui moslemitel.
See on ka üks põhjus, miks paljud kristlased lahkuvad,
sest kui tahad ikka karjääri teha, pole mõtet Egiptusesse jääda.
Kuid nagu ka öeldud - see pole võimatu
ja on Egiptuseski kristlasi väga kõrgetel kohtadel.
Kui aga mõelda kristlaste osakaalule kogu rahvastikust,
siis see on ikka väga väike.
Nii kahjuks on.
Kui mõelda poliitikale,
siis kas kristlane saaks üldse olla minister
või mõne muu sarnase ala esindaja?
Peab tõdema, et mõned hetkel ametis olevad ministrid
on isegi kristlased
ning praegune Egiptuse valitsus ja presidendi kabinet
on palju positiivsemalt meelestatud kristlaste suhtes,
kui seda kõik eelnevad Egiptuse juhid on olnud.
Ka mu lapsepõlves oli valitsuses vähemalt üks kristlasest minister,
aga ta oli pigem kui ehteks seal,
näitamaks, et Egiptus on ikka tsiviliseeritud ja demokraatlik maa.
Aga sel ministril polnud mingit sõnaõigust
ja ta oligi lihtsalt kui kaunistus seal.
Täna aga olen küll väga rahul,
et praegune valitsus on palju parem, kui näiteks mu lapsepõlve ajal.
Nii et loodetavasti lähevad asjad järjest paremaks.
Nii tulebki mõelda.
Samas su enda tee läks üha kaugemale Egiptusest.
Suunasid pilgu Soome,
Kymenlaakso vihmasadude ja maastike poole.
On sul ka infot oma lapsepõlve sõprade kohta,
kes unistasid välismaale kolimisest?
On nad seda teinud või on sul endiselt Egiptuses sõpru?
On ikka.
Tänapäeva maailm võimaldab õnneks ühenduse pidamist
ükskõik, millise maailma paigaga.
Suurem osa mu sõpru on lahkunud Egiptusest
ja suurem osa neist elab täna Ameerikas.
Suurem osa mu lapsepõlve sõpradest
ja ka ülikooli kaaslastest
elab kusagil üle maailma.
Egiptusesse jäid väga vähesed neist.
Kahjuks.
Kui mõelda veel Egiptuses elavatele kristlastele,
siis milline on seal kristluse ja islami vaheline suhe?
Oled öelnud, et ka kristlaste lapsed peavad õppima tundma Koraani.
Kuid samas siis ka moslemite lapsed Piiblit?
Või mis seal toimub?
Kristlastest lapsed
pidid õppima emakeele tunnis Koraani.
See oli kohustuslik.
Igas emakeele testis oli ka alati küsimus Koraani kohta
ehk siis Koraan pidi ikka hästi selge olema.
Moslemid aga ei pidanud Piiblit lugema.
Seaduse järgi on isegi keelatud anda moslemile Piiblit,
samas kui kristlastel on igati õigus ja võimalus osta Piiblit,
mis on täiesti imeline,
sest paljudes maades pole see võimalik.
Piibleid ei saa ei osta ega lugeda ja neid ei lubata isegi maale.
Egiptuses aga on imeline see, et seal tohib osta endale Piibli.
Egiptuses on mitmeid kristlikke raamatupoode,
kust võid osta kasvõi mitu Piiblit - iseendale, oma lastele jne.
Kogudustes ja kirikutes on samuti Piiblid,
kuigi tänapäeval on paljuski mindud juba üle
digitaalsetele versioonidele.
Aga mu lapsepõlves oli iga kirikupingi rea peale 5-6 Piiblit.
Kui nüüd mõelda sellele,
et riigis valitseb pisut piiratud usuvabadus,
siis kristlase moslemiks pöördumine on igati aktsepteeritav,
aga kui moslem - kasvõi moslemist laps või noor,
tahab saada kristlaseks ja Jeesuse järgijaks,
siis on see võimalik?
Egiptuse seadus annab selleks teoreetilise võimaluse.
Praktikas aga on see tõeliselt raske.
Piisab ainuüksi sellest,
et selle inimese pere saab sellest teada
ja ta on juba suurtes raskustes.
Rääkimata veel naabrite ja teiste suhtumisest sellesse.
Kuid isegi, kui pereliikmed ja naabrid sellega lepivad,
siis kui kogukonnast sellest keegi teada saaks...
Oletame, et mõni moslemi naine on käinud muidu koguaeg pearätiga
ja kõik teavad, et see on nii olnud,
kuid siis korraga ühel päeval ta on loobunud pearätist
ja pannud võib-olla isegi risti kaela,
siis ta sattub ikka kohe väga tõsistesse raskustesse.
Kohe tõsiselt.
Ehk siis pigem on võimalik vastupidine pöördumine?
Just.
See lähtub paljuski ka sellest, et islamis on väga selgelt väljendatud,
et see, kes vahetab usku, tapetakse või ta tuleb tappa.
See on islamis väga selge seisukoht.
"See, kes vahetab islami ükskõik, millise teise usu vastu,
tuleb tappa."
See on selgelt kirjas.
Ehk siis väga mõjuvõimas klausel, mis mõjutab. - Just.
Kui laiendada seda pilti,
siis sa oled jälginud lähemalt
paljusid Lähis-Ida ja Araabia maade sündmusi.
Kas samad asjad sünnivad teisteski Araabia maades?
Muidugi.
Kõigest hoolimata on Egiptuse olukord palju parem
kui paljudes teistes Araabia maades.
Olukord on palju raskem näiteks Saudi-Araabias, Alžeerias
ja ka Pakistanis.
Nagu ennist ütlesin,
siis Egiptuses on täielik vabadus minna kirikusse.
Kui oled kristlane.
Samas aga ei tohi evangeliseerida
ega esitleda ristiusku teistele ehk siis moslemitele.
Seda ei tohi teha.
Samas kui moslemitel on vabadus jagada oma usku
ja iga meetri järel kutsuvad minaretid mošeedesse palvele.
Me kõik kuuleme seda,
samas kui me ei tohi esitleda moslemitele kristlust,
mis on äärmiselt kahetsusväärne.
Teiseks on Egiptuses äärmiselt raske saada luba kiriku ehitamiseks.
See on sisuliselt võimatu.
Õnneks on küll praegune valitsus palju positiivsem kristlaste suhtes
ja 2016. aastal muudeti ka kirikut puudutavat seadust,
mis on kergendanud olukorda
ja võimaldab ehitada kirikuid kergemini kui varem.
See on imeline!
Kuid kui ma olin noor,
võis kiriku ehitusloa saamiseks kuluda kasvõi 20 aastat.
Teisalt, kui keegi ehitab mošee - kasvõi oma koju,
saab ta selleks lausa maksusoodustust.
Nii võib me kodulinnas leida mošeesid isegi 2-3 meetriste vahede tagant.
Samas kui kirikuid oli vähe ja see tundus ebaõiglane.
Kuid tänane olukord on siis õnneks juba parem
ja loodetavasti see jätkub sama moel.
Ehk siis kristlaste vaatenurgast vaadatuna
on Egiptus nende jaoks üks parimaid maid?
Võib nii öelda küll, isegi, et oli ja on teatud tagakiusu
ja ma ise olin üks neist tagakiusatavatest.
Samas olen ülimalt tänulik Jumalale, et Egiptuse olukord on parem,
kui paljudes teistes Araabia maades, mille kohta olen lugenud ja tean.
Sest mil iganes ma soovisin minna kirikusse,
mul oli see võimalus.
Mil iganes soovisin osta Piibli, mul oli selleks võimalus.
Mul oli kodus Piibel ja ma ei pidanud kartma selle pärast.
Mitte nii nagu Saudi-Araabias,
kus politsei võib tulla ja otsida su kodu läbi,
et näha, on sul seal Piiblit vms.
ja sa võid selle pärast sattuda raskustesse.
Nii et Egiptuses oli selles osas kõik enam kui hästi.
Mis on kristlaste vaatenurgast
need kõige hullemad maad Lähis-Idas?
Araabia maad
ja Põhja-Aafrika, kus olukord on väga tõsine.
Tuneesias on olukord pisut parem,
aga Maroko, Alžeeria ja Mauritaania, kus enamus rahvastikust on moslemid
Kui vaadata Aasia poole, siis Saudi Araabia ja Jeemen.
Seal on kristlastel tõeliselt raske.
Vahel mõeldakse ja on tegelikult toodud väljagi
nagu siin "Kotimaa" netilehe artiklis, kus Jussi Rytkönen kirjutab:
"Väljaränne on alanud.
Kristlased lahkuvad oma usu sünnipaikadest."
Ta viitab siis sellele,
et algselt on neis Lähis-Ida paikades ristiusk valitsenud ja levinud.
Ajakirjas "Ekonomist" tõdetakse aga,
et ajakirja poolt tehtud statistika põhjal
on kristlaste osakaal Lähis-Ida rahvastiku seas
langenud 100 aastaga 14% pealt 4% peale.
On see siis nii, et Lähis-Ida tühjeneb tasapisi kristlastest?
Kardan, et see võib olla täitsa tõsi.
Nii nagu Iraagigi puhul, mis on tühjenenud kristlastest.
Pea kõik kristlased on sealt lahkunud.
Nagu varem juba öeldud,
tahavad paljud kristlastest noored lahkuda ka Egiptusest.
Samas ma loodan, et päris nii see siiski ei lähe.
Jah, see võib nii minna,
aga samas on siiski inimesi, kes tahavad jääda oma kodukohta
ja seista vastu olukorrale.
Paljud võtavad lausa sõna selles osas, et neid tuleb samuti õiglaselt kohelda.
Nende hääli on ikka kuulda ja näha.
Kui mõelda kõigele, mida oled rääkinud,
siis kristlasi sunnib lahkuma ühtpidi tuleviku väljavaated
ja teisalt ka tagakius.
Mainisid, et oled ka ise kogenud tagakiusu.
Mida see täpsemalt tähendas, kui sind usu pärast taga kiusati?
Koolis, ülikoolis, tänavatel...
Ülikooli ühiselamus.
Peale kõrgkooli lõppu töötasin lühikest aega Egiptuses,
kogedes ka tööl tagakiusu.
Tol ajal oli see kõik palju raskem.
Täna, olles jälginud olukorda, on see palju parem.
On tore, et leidub maid, kus on toimunud positiivseid arenguid
ja võib öelda, et kristlaste olukord on läinud teatud kohtades paremaks
ja neid ootab ees parem tulevik.
Kui statistika näitab ühtpidi seda, et kristlaste arv kahaneb,
siis teisalt saavad paljud Lähis-Ida inimesed kristlasteks.
Oleme kuulnud erakordseid lugusid,
kuidas Jeesus ise on ilmunud paljudele moslemitele
ja inimesed on saanud erinevaid palvevastuseid.
Oled sa ka selliseid lugusid kuulnud?
Olen ja isegi tean väga paljusid, kes on selliseid asju kogenud.
Seda nii Lähis-Idas
kui ka nende moslemite seas, kes on lahkunud Lähis-Idast
kas siis Euroopasse või Ameerikasse.
Jeesus on kohanud paljusid neist ja nende elu on totaalselt muutunud.
Nende südameis, kes varem vihkasid Jeesust ja kristlasi,
on toimunud uskumatu muutus.
Olen nende usu kõrval tundnud end väga väikese inimesena.
See, kuidas nad armastavad teisi inimesi ja Jeesust,
on lihtsalt erakordne.
Tunnen paljusid selliseid pöördunuid.
Imeline kuulda selliseid asju.
Mille eest võiks Soome kristlased palvetada,
kui mõelda Lähis-Idale?
Kuigi Egiptuse olukord on läinud paremuse suunas,
on seal siiski igapäevast varjatud tagakiusu.
Nii et tasub pidada meeles Egiptuse kristlasi.
Näiteks, mis puutub tüdrukutesse ja naistesse,
siis Kairo metroodes on 1-2 vagunit, mis on mõeldud vaid naistele.
Kui keegi astub sinna vagunisse ilma pearätita,
võib-olla enam-vähem kindel, et tegu on kristlasega
ja ta kogeb seal vagunis uskumatut tagakiusu
teda ümbritsevate naiste poolt.
Vaid seetõttu, et ta pea pole kaetud
ja eeldatakse, et ta on kristlane.
Halvimal juhul võib keegi tirida teda juustest.
Seda sünnib veel tänapäevalgi.
Jah, valitsus on võtnud parema hoiaku ja üritab muuta asju,
aga kui inimesed ei reageeri sellele...
Jah, muutusi on juba toimunud ja usun, et saab toimuma edaspidigi.
Eriti praegu, kui on internet ja maailm on rohkem valla.
Aga see muutus on aeglane,
mistõttu Egiptuses esineb endiselt argipäevast tagakiusu.
Nii oleks hea paluda sealsete kristlaste eest,
et nad ei peaks tundma, et nad pole teretulnud omal maal,
vaid nad saaks vabalt elada ja kulgeda.
Ja teine asi on muidugi see,
et neil võiks olla ka vabadus jagada oma usku vabalt nagu teised.
Nii nagu see on Soomes või Euoopas tervikuna.
See on ülimalt oluline.
Sa oled Soomes elades tõeline koguduse inimene
ja käid innukalt koguduses.
Tead sa ka, mida su pastor Manu on öelnud?
"Ashraf on ustav ja armastav
ja kõike, mida ta teeb, seda ta teeb hästi."
Seda on küll rõõm kuulda.
Tänud Manule selle eest.
Oled viimased aastad teinud kristlikku tööd
Soome tulnud araablaste pagulaskeskuses.
Kuidas nad on Jeesuse vastu võtnud?
Erinevalt.
On neid, kes hülgavad Ta kohe ja neid, kes võtavad Ta vastu.
Samas aga on hiljem selgunud, et nad on teinud seda valetades
ja vaid selleks, et leida turvapaika Soomes.
Niipea, kui nad on selle saanud, pole neid enam näha.
Samas aga on ka neid,
kes on tõesti võtnud Jeesuse vastu ja ka püsivad Temas.
Nende elu on õpetanud mulle väga palju.
Isegi, et nad on uskliku ea poolest veel kui lapsed,
on nad samas vaid mõne kuuga jõudnud usus kui ülikooli tasemele.
Nii et see on imeline ja väga tänuväärne töö.
Tundub, et kui islami taustaga inimene saab Soomes kristlaseks,
siis nad võivad juba siin Soomes kogeda tagakiusu.
On nii?
Tõsi.
- Mida see tähendab?
Osasid neist on kiusatud juba seal pagulaskeskuses.
Kui keegi sealt kuuleb,
et keegi neist käib regulaarselt kirikus,
siis teda hakatakse kohe taga kiusama ja tõrjuma.
Ühtlasi on neidki, kes on kogenud füüsilist vägivalda.
Siin samas Soomes.
Vaid seetõttu, et keegi on saanud kristlaseks.
Mida sa aga sellest arvad,
kui inimene, kes on tõeliselt ja siiralt võtnud Jeesuse oma Issandana vastu,
saadetakse tagasi Lähis-Itta?
See on tõeliselt halb lugu.
Probleem on selles, et kohtunikel ja migratsiooniameti töötajatel
on juba eelnevalt arvamus,
et kes iganes väidab enda kristlase olevat, valetab,
kuniks vastupidist pole tõestatud.
Samas aga pole seda väga võimalik tõestada.
Nii et, kui keegi on tõeliselt aus ja saanudki kristlaseks
ning ta saadetakse siis tagasi koju -
oletame näiteks Iraaki,
siis tal tegelikult pole seal elu.
Nagu varem öeldud - islami käsk on tappa sellised inimesed
See on prohveti käsk,
misõttu selline inimene satub suurtesse raskustesse.
Kui ta just ei peida end kuskile või siis varja oma usku täienisti.
Suurem osa aga ei varja oma usku, sest see on juba olnud nähtav
ja nad on juba rääkinud perele-sõpradele
oma kristlaseks saamisest.
Nii et tagasiteed ei ole.
Viimane küsimus:
millisena sa näed Lähis-Ida eesolevaid aegu?
Kui ma võiks muuta selle küsimuse Egiptuse vaatenurgast lähtuvaks,
siis ma usun küll, et selle olukord läheb paremaks.
Armastan Egiptust väga ja palvetan egiptlaste eest.
Nii usun ka,
et sealsete kristlaste olukord läheb paremaks.
Tuleb vaid palvetada nende eest.
Nii egiptlaste kui kõigi kristlaste eest.
Tahaksin veel lõpetuseks öelda, et asi,
mis ristiusku pöördunud moslemeid kõige enam mõjutas,
oli see, et Jeesus õpetas meid palvetama oma vaenlaste eest.
Ehk siis meil kristlastena tasub palvetada moslemite eest,
isegi, kui nad meid taga kiusavad.
See on kõige olulisem ja mõjusam viis võita neid Jeesusele.
Aitäh sulle!
Aitäh, et olid me saates!
Lähis-Idast ja muudest misjonipõllul toimuvatest sündmustest
võid lugeda Märtrite Hääl ajakirjast, mille saad endale tasuta tellida.
Kontaktandmed on ekraanil.
Aitäh, et olid meiega ja ole õnnistatud!
Tõlge: Anne-Ly Raukas