MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Me elame väga eriskummalisel ajal.
Ajal, mil seda saadet teeme,
on koroonaviirus kupatanud inimeste ja rahva elu
hoopis teise olukorda.
Enne koroonaviiruse levikut
väänati kõvasti kristlaste sõnavabadust.
Neid, kes võtsid tõsiselt Piibli ettekuulutusi,
tembeldati vihakõne levitajateks.
Eriliseks märklauaks Soome õigusemõistjatele
on saanud poliitik Päivi Räsänen,
kes on mitmeid kordi öelnud,
et ta ei alaväärista oma sõnavõttudega ühtegi inimest.
Tänase saate põhiteemaks on sõna- ja usuvabadus,
kuid me räägime ka üleüldistest koroona mõjudest
meile juba teada-tuntud Timo Soiniga.
Poliit-teaduste magister
ja Juha Sipilä valitsuse välisminister Timo Soini -
tere tulemast "Märtrite hääl" saatesse!
Suur tänu!
On tõeliselt võrratu teha seda saadet koos sinuga.
Käsitleme täna teemat,
mis tundub olevat pinnuks silmas väga paljudele.
Räägime usuvabadusest,
mis tundub, on pandud proovile nii Soomes, Euroopas
kui kogu läänemaailmas.
Enne aga, kui selle teema juurde läheme,
räägime pisut hetke raskest olukorrast,
mis ülemaailmselt on otsekui kõigele pidurit tõmmanud.
Jutt käib siis koroonakriisist.
Timo Soini, milliselt on su meelest koroonakriis
mõjutanud üksikisikute ja kogu me rahva elu siin Soomes?
Kui praktiliselt mõelda, siis on ikka palju mõjutanud.
Vanemate ja haigete inimeste karantiin ehk eraldatus.
See on mõjutanud peresid,
kuna õpilased ja üliõpilased on pidanud jääma koduõppele.
Nii on rohkem inimesi jäänud korraga koju.
Nii et, need on sellised praktilised tagajärjed.
Kuid ka vaimses mõttes on kõik piiri peal,
kuna koroona põhjustab hirmu ja muret
tänu oma ohtlikkusele ja isegi surma võimalikkusele.
Lisaks veel mitmed majanduslikud tagajärjed -
pankrotid, sissetuleku kaotus, eluga toimetulek.
Kuid üks asi, mida hetkel veel ei näe,
on poliitilised tagajärjed.
Valimisi ei korraldata ju hetkel kuskil.
Nii et see, kuidas koroonakriis mõjutab poliitilisi jõude nii Soomes,
Euroopas kui ka Ameerikas, kus olid presidendi valimised,
selle kõige mõju pole veel teada.
Samas on näha,
et peaministri ja võimul olevate erakondade toetus
on kasvanud.
Inimesed koonduvad kriisiajal just nende ümber.
Kari tuleb nö rohkem kokku.
Iseasi, mis saab muidugi siis, kui olukord leeveneb.
Oleme ülemaailmselt olukorras, mis nö lammutab.
- See lammutab ja hirmutab
ja inimesed kogevad vastutust selle ees.
Ühtlasi on ka üsna tugev sotsiaalne kontroll.
Kui ei märka poodi minnes ise mingil põhjusel distantsi pidada,
siis keegi annab sellest kindlasti märku.
Ühtlasi sotsiaalmeedia, mis minu jaoks on pisut kummaline,
avaldab oma kirjutistega väga tugevat mõju
ja inimesed järgivad seda.
Kuid see mõjutab inimeste elu mitmel muulgi moel.
On tõsi, et sotsiaalmeedia on selles vallas väga aktiivne,
jagades päevas kümnete kaupa erinevaid sõnumeid.
Selle kõigega kaasa minnes tundub see röövivat kogu aja,
kus inimesed võtavad nii poolt kui vastu seisukohti,
arutledes koroona mõju, põhjuste ja kõige muu üle.
Kuidas aga see kõik on su enda elu mõjutanud?
Kui see olukord alles lahvatas Soomes
ja 12. märtsil seati reisimistele piirid,
siis mäletan seda väga hästi, kuna lendasin just 11.03 Londonisse.
Välisministrile kohase harjumusena andsin oma reisist teada,
mis tähendas seda, et seal naasedes
suundusin koheselt kodusele 2-nädalasele karantiiniajale.
Nii sain koroona mõjudest sellisel moel hoobilt osa.
Kuid ka mu eakad vanemad, kes elavad Tamperes, on karantiinis.
Mu ema saab 90 ja isa 85, kui ikka elupäevi antakse.
Nii et praktiliste asjade korraldamine ja ühenduse pidamine on raskendatud
Eks minugi paljud tegevused said läbi lõigatud.
Samas olen heas seisus seetõttu, et andsin jaanuaris välja ühe raamatu
ja kõigest 2 nädalat enne koroona puhkemist
sõlmisin lepingu järgmise raamatu väljaandmiseks.
Nii et hetkel olen vaba hing ja vaba kirjamees.
Mida usk Jeesusesse sinu jaoks tähendab?
See on kõige alus.
Mul oli väga õnnelik lapsepõlv ja sellest lähtuvalt head alused eluks.
Mu ema ja isapoolne vanaema
õpetasid mulle juba väikesest peale õhtupalved ja palju muud selgeks.
Olen igapäevaselt palunud palvet "Rahus ma loodan Looja peale"
vist juba alates 2-3-eluaastast.
Nii olen lapsest saati kasvanud ristiusu keskel ja sisse.
Mu elus on olnud küll erinevaid perioode,
kuid usk Jumalasse on püsinud kõigi nende keskel.
Noorena oli mul vahel raske kasutada nime Jeesus
ja ma ütlesin ikka pigem Kristus.
Viimase 20 aasta jooksul aga, kus ma pole midagi häbenenud -
ei poliitikat, usku ega midagi,
olen teatud vopse muidugi saanud,
kuid Jeesus Kristus on olnud nurgakiviks kõigele mu elus.
Ütleksin nii, et selle kõige tähendus väljendub eelkõige selles,
et Jumal ja Kristus, kes on surematu,
lunastas meid oma surma ja ülestõusmise läbi,
kinkides meile igavese elu.
Meile, surelikele inimestele.
See on nii kõva ja nii suur asi,
et selle mõistmine mõistuse tasandil pole võimalik.
Nii tulebki siin usk mängu.
Südameusk. - Seda see on.
Soome peaks olema kristlik maa
või vähemalt sellena on seda reklaamitud.
Või kas ikka on?
Kas Soome on su meelest kristlik maa?
No kultuuri poolest ikka.
Kui niimoodi väliselt kullatud variseri moel öelda,
siis meil on palju kirikuhooneid
ja kõik kuulutavad suure suuga, Templiväljaku kaljukirikust Helsingis,
kus käib palju külastajaid.
Kui aga rääkida sellest, mis kristlik usk tegelikult on
ja mis see peaks olema,
siis selle algusele mõeldes
koges see rohkesti võimukandjate tagakiusu
ja solvanguid.
Kristlased kogesid igasugu tagakiusu ja pilget.
Täna...No ei saa öelda, et sool oleks maitsetuks jäänud,
aga selle mõju on pigem kui lehma hingeõhk.
Meile on antud õigus nautida põhiõigusi,
mille osas koroonakriisi ajal on hakatud pisut tingima.
Igal juhul on see kriisi ajal olnud igati teemaks.
Kuid põhiõiguste alla kuulub ka sõna- ja usuvabadus.
Kas võib väita, et me põhiõigused kehtivad Soomes
keset me tavalist argipäeva ja ühiskonda tervikuna?
Peab tõdema, et oleme liikunud halvemas suunas.
See on kahetsusväärne ja väljendub mitmel erimoel.
Kasvõi need samad Päivi Räsäneniga seotud juhtumid,
kus politsei on algatanud uurimise.
Need on olnud ikka väga tõsised ohunäitajad
sõna- ja usuvabaduse vallas.
Mu meelest pole ühiskonnas piisavalt selgelt räägitud sellest,
kuidas saab riigi süüdistaja määrata politsei
uurima rahvasaadiku koostatud tekste.
Isegi selliseid, mis koostatud 15 aastat tagasi,
kus on tsiteeritud Piiblit.
Ja ka tekste, mis puudutavad ristiusu õpetust abielust
ja mis puudutab mehe ja naise vahelist liitu.
Rooma katolikus kirikus on tegu lausa sakramendiga
ehk murdumatu lepinguga.
Kui kõike seda uuritakse kui potentsiaalse kuriteona,
siis mu meelest on see täiesti mõistetamatu.
Lisaks sellele muidugi veel küsimus,
kes see viib süüdimõistmiseni või mitte.
Loodan ja kujutan ette, et pigem ehk mitte.
Kuid kogu see protsess iseenesest
on juba väga tugevalt piiranud usu- ja sõnavabadust
ja olnud väga kahjustav.
Kui üldse keegi, siis Päivi Räsänen peab selle keskel muidugi vastu.
Tavaline inimene, kes pole harjunud tormidega
poliitilisel, ühiskondlikul ja avalikul areenil
nõnda nagu Päivi Räsänen on sunniviisil
pidanud harjuma selle kõigega -
tavainimene ei peaks sellele vastu.
Sellistele otsestele solvangutele.
Selle mõju aga on see,
et inimesed hakkavad juba ennatlikult kontrollima oma mõtteid
ja südametunnistust.
Sest inimesed kardavad, et kui nad jagaksid kõiki neid asju ,
tabaks neid sama saatus mis Päivi Räsäneni.
See on eriti murettekitav tavainimeste ja poliitiliste otsustajate suhtes
ning paneb mõtlema, miks kirikud ja kirikujuhid selles osas vait on.
Tõsi.
Tsiteerin su enda blogist: "Päivi Räsänen on olnud julge naine,
kelle suud ei saa sulgeda ühegi pilke ega mõnitsamisega.
Ta tuleb toime vaimse ebamugavusega
ega vaiki vaguralt.
Kus aga on kõik Päivi kaitsjad?
Kirkuõpetajad, piiskopid ja kirikuteenrid,
kes vaatavad kõike tummalt pealt kui lubjatud müürid."
Päris hästi öeldud.
Mida sa arvad kiriku suhtumisest kogu sellesse teemasse,
kuna nad tõesti on olnud äärmiselt vaiksed.
Ma tõesti sooviksin,
et julgetaks rääkida asjadest nende õigete nimedega
ja kaitsta Päivi Räsäneni.
Üleüldine retoorika on selline,
et kui keegi veel üldse kaitseks Päivi Räsäneni,
siis ta alustaks esmalt negatiivse lausega:
"Ma iseenesest pole Päivi Räsäneniga nõus,
aga soovin samas,
et tal oleks võimalus avaldada oma arvamust."
Sellist sissejuhatust pole küll tarvis, et oma käed sellest puhtaks pesta.
Sõltumata sellest, mida keegi meist arvab -
usu- ja sõnavabadus peab olema tingimusteta
ja selle eest peab seisma.
Halvimal juhul viib see selleni,
et meil, kelle arusaam abielust on see,
et see on vaid mehe ja naise vaheline liit,
see võib teatud hetkel viia isegi selleni,
et selline seisukoht pole rahuldust pakkuv
või mingil hetkel isegi ebaseaduslik.
Seetõttu on just praegu võitlemise aeg,
et asjad ei jõuaks nii kaugele.
Just nii.
Siinkohal oleks hea koht mainida tänapäeva moesõna "sallivus".
Seda sõna kasutatakse palju erinevates olukordades
ja eriti veel siis,
kui soovitakse kaitsta mõnda seisukohta,
mille osas tahetakse, et kogu rahvas seda toetaks.
Lisaks sellele räägitakse vastandlikkuse kontekstis vihakõnest.
Millisena sa näed kogu selle arutelu mõju ühiskonnale?
Tegu on väga tõsise looga, mis tingitud erinevatest aspektidest.
Rääkides alustuseks vihakõne mõistest,
siis seda kasutatakse isegi igapäevase kõne kontekstis,
aga seda pole kuidagi määratletud.
Meil pole ühtki seadust selle kohta, mis on vihakõne ja mis mitte.
Sõnavabadusega käib küll kaasas see lugu,
et sul, Juhani, on õigus öelda mulle või mul, Timol, on õigus öelda sulle
asju, mida sa ei taha kuulda või mille osas sa oled eriarvamusel.
Mitte vaid neid asju, mida tahad kuulda
ja millega oled nõus.
Meil tuleb selle tõsiasjaga leppida.
See on väike kahju, kui keegi lihtsalt lõugab mu peale.
Pika poliitiku karjääri jooksul on seda ikka ette tulnud.
Suurem kahju oleks see, kui kedagi sunnitaks vaikima.
Usutavasti on igaüks meist teinud kunagi kellelegi haiget,
kuid selle lahendamiseks on vahend olemas -
tuleb andeks paluda.
Kui aga inimesed hakkavad juba ennatlikult
oma mõtteid-väljaütlemisi piirama ega räägi oma tõelistest tunnetest -
ka negatiivsetest,
siis pikemas perspektiivis on see kahjulikum.
Nii võib ka vihakõne retoorika viia selleni,
et teatud asju ja arvamusi hakatakse pidama vihakõneks
ja need kõrvaldatakse ühiskondlikust arutelust.
See aga pole aktsepteeritav,
sest ristiusk ja põhimõtted, mida see esindab
nii inimese, moraali, elu pühaduse, abielu kui paljude muude asjade osas,
sattuks esimesena löögi alla.
Tõsi.
Kristlike arvamuste jaoks ehitatakse eraldi kapp,
kuhu need kõik pannakse.
Kui julged neid väljendada,
oled ühiskonna jaoks kohe vihakõne külvaja.
See ongi see probleem, et öeldakse:
"Minge oma kirikusse, pange uks kinni ja olge omaette!
Pole vaja tulla kuulutama maailmale suurt sõnavabadust!"
Kui aga mõelda kristlase põhiülesandele
"minna kõike maailma",
siis see polnud Jeesuse-poolne ettepanek,
et võiks äkki rääkida inimestele ka Tema ülestõusmisest,
vaid Ta eeldas, et see sõnum jõuab maailma.
Nii et vaikida pole siin midagi.
Räägiks veel ka kõige sellega seonduvast teemast
ja selleks on identiteedi röövimine.
Mis juhtub, kui tüdrukuid ei tohi enam tüdrukuks kutsuda
ja poisse poisteks.
Naisi naisteks ja mehi meesteks.
Ja kui promotakse üldse soost loobumist,
mis avalduks kõikjal.
Seda teemat on juba edasi arendatud
ja selged ettepanekud selleks on esitatud,
mis pigem on juba kui nõuanded nii lasteaedade kui põhikoolide jaoks.
Ma küll ei tea, kellele selle teema osas sõrmega näidata.
Või õigemini - sellele teemale näidatakse sõrmega.
Kuidas sa kogu seda lugu näed?
No kui otse ja omadega öelda, siis see on täielik hullumeelsus!
Selles pole midagi arukat.
Mõeldes taas Piibli vaatenurgast,
siis Jumal lõi inimese meheks ja naiseks.
Nii on meil mehed ja naised, poisid ja tüdrukud
ja sel pole mingit pistmist kellegi väärikuse röövimisega.
Kui aga need asjad muudetakse häguseks,
pole sealt küll midagi head loota.
Meil saab sel juhul olema mitmel erimoel kahjustatud inimesi,
kes maadlevad erinevate probleemidega
seoses oma identiteediga.
Kuid neid kõiki peab armastama.
Küsimus aga pole milleski muus,
kui et loodu poolest on nii isane kui emane.
Tõsi, esineb ka eriolukordi ja meditsiiniliseltki on teada,
et vahel sünnib lapsi, kelle sugu on raske eristada.
Kuid valdavas enamuses on siiski mees ja naine
ja hägustamine ega häbistamine ei muuda seda mitte.
Ja kui mõelda ka Soome seadusandlusele,
siis seal pole ka muid mõisteid, kui vaid kaks sugupoolt.
Nii on imekspandav,
et info levitamine millegi erineva kohta on üldse võimalik.
Kuidas see on üldse võimalik?
Tõenäoliselt vaid läbi vägisi mõjutamise teatud suunas,
mis on nähtav pea igas asjas.
Tegu on tõesti identiteedi-poliitikaga ja toore võimu kasutamisega,
mille taga on poliitiline motiiv.
Tegu on sama teemaga, mis puudutab abielu
ehk täpsemalt öeldes abielu mõiste hävitamist.
Küsimus on maailmavaate hävitamisega,
mis oma juurte ja alge poolest on olnud kristlik.
Arusaam elust, abielust, erinevatest sugupooltest jne.
Kõike seda rünnataksegi.
Üks asi, mis on pikalt olnud su südamel
ja tõusnud ka esile
ja mida on rünnatud lausa umbusalduse avaldamise kaudu,
on abordi teema.
Mida abort ja sellest keeldumine sinu jaoks isiklikult tähendab?
See on vähe pikem lugu,
aga mul on selles osas poisieast üks kogemus.
Üks 14-aastane tüdruk me koolis jäi rasedaks
ja otsustas jätta lapse alles.
See jättis minusse noorpõlves väga sügava jälje.
Sügavalt positiivse jälje.
Nii olen sellest ajast peale uskunud alati, et inimelu on püha
emaüsast alates.
Abort aga on teadlik ja vägivaldne inimelu tapmine.
Nii ei tohi muidugi öelda, sest paljud pahandavad selle peale,
kuid fakt on see, elu saab alguse viljastumise hetkest
ja sellest hetkest alates on ka see inimlaps olemas.
Selle elu vägivaldne lõpetamine 2 nädala või 2-4 kuu jooksul
ei muuda seda kuidagi.
Tegu on nii valusa teemaga,
et seda ei julgeta Soomes karvavõrdki puudutada.
Tegu on täielikult mahavaikitud teemaga,
mida ei leia ei poliitiliselt ega ühiskondlikult tandrilt.
Tegu on lihtsalt kui meetme või abinõuga.
Isegi, et leidub inimesi, kes on selle pärast meeleheitel.
Olgu siinkohal selgituseks öeldud, et ma ei mõista kedagi hukka.
Pigem on nii, et inimesed, kes on teinud aborti,
vajavad rohkem armastust, kui keegi teine.
Nii pole küsimus üldse mitte süüdistamises.
Pealegi on kogu see lugu tingitud kahest inimesest.
Elu on tohutult suur kingitus,
mida olen ise saanud nautida 58 aastat.
Hävitades elu pühaduse...
Keegi meist pole ise otsustanud siia ilma sündida.
Me oleme sündinud väljaspool enda tahet.
Iseenda ja teiste elu väärtustamine,
kes on nö saatusekaaslased,
olles olnud määratud siia ilma sündima,
selle elu väärtustamine on tegelikult igaühe õigus
ja õigus elule on püha.
Olen rahvasaadiku ja ministrina sellest põhimõttest ka kinni pidanud,
kogedes seetõttu lausa
parlamendi-poolset umbusalduse hääletust
ja õiguskantsleri poolset uurimist.
See oli vägagi raske aeg,
kus lajatati täie rauaga, nii et see mõjutas ka mu lähikondseid.
Kuid võttes selle kõik kokku, olen tegelikult siiski tänulik,
et seda kõike tegin,
sest see teema on olulisem kui mina.
Nii on.
Üks teema, mis on kindlasti veel puudutanud su südant,
kui olid parlamendis oma erakonna esimees.
Te nimelt tahate seista ka tagakiusatud kristlaste eest.
Tahan tagantjärgi tänada sind selle hea ja sooja sõnumi eest,
mille sinult selles vallas sain.
Maailmas on üle 245 miljoni tõsiselt tagakiusatud kristlast.
Kui mõelda kergemale tagakiusule
ja teatud piirangutele, mis on suunatud kristlaste vastu,
siis neid või meid on kokku üle 300 miljoni.
Neid nö rõhutud kristlasi.
Kuidas me peaks suhtuma kristlaste tagakiusu?
Peame poliitisel tasandil nii Soomes,
kui ka EL's, ÜRO's ja muudes üksustes
hoidma seda teemat päevakorral.
Viimasel valitsuse istungil tegime seda õnneks samuti.
Samas on meil muidugi selles vallas kõvasti arenguruumi.
Meil on Euroopas maid nagu näiteks Poola ja Ungari,
mida osaliselt põhjendatult ja samas põhjendamatult nöögitakse,
kuna nad seisavad väga jõuliselt selliste teemade eest.
Ministrina töötades märkasin,
et vaid väga vähesed ministrid tõstsid neid teemasid esile.
Hindud ja kõik teised tõusid palju enam esile,
kui tagakiusatud kristlased.
Kuigi eks neidki peab kaitsma, nii nagu kõiki teisigi.
Kuid tagakiustatud kristlaste vallas on veel palju ära teha.
Õnneks on meil ühinguid,
kes teevad misjonitööd, saadavad abi
ja ka palvetavad, mis on samuti väga suur asi.
Nii et tegevust jagub.
Tõsiasi on see, et kristlased on hetkel
kõige suurem tagakiusatud usuline seltskond maailmas.
Tegu on kui kuuma kartuliga,
millest ei soovita eriti avalikult rääkida,
nii et see võiks olla osa me rahva südamevalust.
Olen püüdnud saada seda teemat erinevatesse telekanalitesse
ja meediasse tervikuna,
aga see ei taha kuidagi õnnestuda.
Meil on veel minut aega nö lõppsõnaks.
Kritlasena olen tänulik, et kutsusid mind siia saatesse.
Tahan julgustada meid kõiki
seisma julgesti selle eest, mille Jeesus Kristus kord algatas.
Seda siis u 2000 aastat tagasi.
Tegu on uskumatult hea asjaga,
mille osas võime tunda end kindlalt, kuniks ükskord taevas kohtume.
Vahel võib ju raske olla, aga sihtpunktis enam mitte kunagi.
Nii on. Aitäh Timo Soini selle tõeliselt hea arutelu eest,
kus käisime läbi erinevaid raskeid teemasid.
Meie kaitse on siiski Jeesus Kristus, kellesse me usume
ja kelle osas teame,
et Ta kannab me eest hoolt ka keset raskeid aegu
ja ka keset koroonakriisi.
Kuid neist asjadest peab rääkima,
et inimesed saaksid teada ka Piibli seisukohtadest
kõigi nende teemade suhtes.
Õnnistusi sulle ja aitäh! - Tänan!
Tõlge: Anne-Ly Raukas