Pohjois-Korea on vainonnut kristittyjä useiden vuosien ajan.
Siellä on kärsitty myös nälänhädästä ja köyhyydestä.
Siitä syystä monet ovat paenneet Kiinan tai muihin maihin -
paremman elämän toivossa.
Erityisesti nuoret pohjoiskorealaiset naiset -
ovat vaarassa joutua ihmiskauppiaiden uhreiksi, -
jotka myyvät naisia vaimoiksi maaseudulle.
Näitä laittomasti maassa olevia ihmisiä pidetään vapaana riistana.
Tänään meillä on kaksi erityistä vierasta, rouva C ja Hyun Sook Foley.
Rouva C on syntynyt Pohjois-Koreassa.
Hän kertoo elämästään Pohjois-Koreassa ja paostaan sieltä.
Turvallisuussyistä emme näytä hänen kasvojaan, ja ääni on muutettu.
Tri Foley on VOM Korea -järjestön johtaja.
Tervetuloa tähän ohjelmaan.
Ensimmäiseksi haluan kysyä kotimaastasi ja taustastasi.
Millaista elämä oli Pohjois-Koreassa?
Isäni oli armeijan palveluksessa ja äitini oli kotiäiti.
Pohjois-Koreassa ihmisen tausta määrittää hänen tulevaisuutensa.
Perheemme kuului keskiluokkaan, joten saatoin odottaa hyvää elämää.
Pohjoiskorealaiset elävät palvellakseen maataan, -
ja tuohon aikaan he luottivat valtion ruuanjakeluun.
1990-luvulla Pohjois-Korea koki historiansa pahimman nälänhädän -
ja miljoonat ihmiset näkivät nälkää.
Koska isäni oli armeijan palveluksessa, -
me saimme jonkin verran ruokaa.
Isäni sai kaksi kourallista maissijauhoa päivässä.
Se ei riittänyt ruokkimaan nelihenkistä perhettämme, joten teimme -
niin kutsuttua “possupuuroa” sekoittaen maissijauhon sekaan -
esimerkiksi pinaattia ja tuota seosta sitten höyrytimme.
Vuodesta 2000 lähtien ihmiset menet- tivät luottamuksensa hallitukseen -
ja siirtyivät mustaan pörssiin.
Jotkut myivät lääkeyrttejä ja kuparia Kiinaan, vaikka se olikin laitonta.
Äitini myi sukulaiselta saamansa maissijauhon pimeillä markkinoilla.
Kun olin yläkoulussa, vanhempani kuolivat. Siskoni meni naimisiin -
ollessani 15-vuotias, ja siitä lähtien minun täytyi selvitä yksin.
Lukion jälkeen en voinut mennä yliopistoon -
vaikka olin saanut hyviä arvosanoja. Yliopistoon pääsi -
Kim II-Sungin rinnalla Japania vastaan taistelleiden jälkeläiset.
Myös lahjuksia maksamalla saattoi päästä yliopistoon.
Minä en kuulunut kumpaankaan näistä ryhmistä.
Katselin salaa eteläkorealaisia draamasarjoja TV:stä ja -
kävin Kiinassa, vaikka sellaiset asiat olivatkin laittomia.
Miksi pakenit kotimaastasi -
ja mitä sinulle tapahtui sen jälkeen?
Katsoin toisiaan salaa eteläkorealaisia TV-sarjoja ja kävin Kiinassa.
Yliopistoon en voinut tosiaan päästä.
Edelleen tänään Pohjois-Koreassa kansan maailmankuva on ulkoisesti -
sosialismia, mutta sisältäpäin se on täysin individualismia.
Sitten vuonna 2017 eräs ystävä houkutteli minut lähtemään Kiinaan.
Hän sanoi, että voisin tienata siellä mukavasti rahaa.
En tiennyt, että hän teki ihmiskauppaa -
myyden pohjoiskorealaisia naisia kiinalaisille miehille.
Menin Kiinaan ystäväni kanssa, ja perillä tajusimme totuuden.
Emme voineet paeta koska emme osanneet kiinan kieltä -
emmekä tienneet miten olisimme päässeet takaisin Pohjois-Koreaan.
Meitä vartioitiin jatkuvasti. Joten minulla, ystävälläni -
sekä viidellä muulla pohjoiskorealaisella naisella -
ei ollut muuta vaihtoehtoa kuin odottaa, -
että meidät myytäisiin kiinalaisille miehille.
Minut ostettiin ensimmäisenä, sillä olin sievempi kuin toiset.
Onnekseni minun kiinalainen aviomieheni oli todella mukava, -
ja hänellä oli hyvä perhe.
Tällainen on todella harvinaista ihmiskaupan uhriksi joutuneelle.
Silti tilanteeni oli ongelmallinen. En pystynyt syömään puoleen vuoteen.
En pystynyt nousemaan pystyyn, vaan pysyin sängyssä.
Pääsin kuitenkin käsiksi puhelimeen -
ja sain soitettua Etelä-Koreaan loikanneille sukulaisilleni.
Onnistuin pakenemaan yöllä. Ihmeellistä oli, -
että kuultuaan paostani mieheni ja hänen sukunsa -
lähettivät minulle rahaa, jotta pääsisin Etelä-Koreaan turvallisesti.
Jokainen Etelä-Koreassa, mukaan lukien pastori, jonka kirkossa kävin, -
sanoi ettei minun pitäisi tuoda kiinalaista miestäni Etelä-Koreaan.
Mutta minusta tuntui, että Jumala rankaisee minua, jos hylkään hänet,-
sillä hän oli auttanut minua kun minä olin suurissa vaikeuksissa.
Tänään jokainen, joka alkuun vastusti mieheni tuomista Etelä-Koreaan, -
kehuu aviomiestäni ja sanoo minulle, että päätökseni oli hyvä.
Miehestäni tuli kristitty.
Hän käy kanssani kirkossa ja oppii nyt tuntemaan Jumalaa yhä paremmin.
Uskon Jumalan johdattaneen meitä näin.
Pohjois-Koreassa on hyvin vaikea kuulla mitään kristinuskosta.
Milloin ja missä sait kuulla evankeliumin sanoman -
ja oliko sitä vaikea ymmärtää?
Täytin 20 vuotta vuonna 2012. Ystäväni, salakuljettaja, -
pyysi minua hoitamaan Kiinassa erään liiketoimen hänen puolestaan.
Hän lähetti minut erään kirkon diakonin, Jangin, kotiin, -
Kiinan ja Pohjois-Korean rajalle, Yalu- joen varteen.
Huoneessa, jossa asuin, oli taulu. Kuvassa oli risti -
ja Jeesus lammas sylissään. Talo tuntui minusta erilaiselta.
Sängyn vieressä oli Raamattu - ensimmäinen, jonka ikinä olin nähnyt.
Avasin sen uteliaana, sillä Raamatut ovat kiellettyjä Pohjois-Koreassa.
Koin Raamatun koskettavan sydäntäni.
Olin tuossa kodissa kolme päivää. Kaksi vuotta myöhemmin, -
marraskuussa 2014, Pohjois-Korean valtion agentit -
kidnappasivat diakoni Jangin Kiinassa.
Siitä lähtien hän on ollut vangittuna Pohjois-Koreassa.
Vierailuni aikaan diakoni Jang vielä avusti pastori Han Chung Ryol’ia.
Ensimmäisenä päivänä pastori Han tuli diakoni Jangin kotiin kello 17.
Emme tutkineet Raamattua, mutta pastori Han selvitti meille syitä, -
miksi meidän tulisi uskoa Jeesukseen. Tilanne sai minut hermostuneeksi.
Vältin katsomasta pastori Hania ja sen sijaan luin kymmentä käskyä, -
jotka oli painettu Raamatun sisäkanteen.
Ristit tuossa kodissa kauhistuttivat minua.
Sen takia, että olin ollut paikassa, jossa on tuon symboli, -
voisin joutua keskitysleirille Pohjois-Koreassa.
Kyselin, miksi Pohjois-Korean hallitus vihasi kristillisyyttä niin paljon.
Kristinusko näytti kertovan totuuden.
Pastori Han huomasi, kuinka peloissani olin ja rukoili puolestani.
Tuosta hetkestä lähtien minulla on ollut rauha sydämessäni.
Seuraavana päivänä pastori Han kertoi meille -
monia mielenkiintoisia kertomuksia.
Aluksi luulin, että kristinusko oli jonkinlaista taikauskoa.
Kymmenen käskyä nähtyäni tajusin, että jos jokainen noudattaisi niitä, -
kaikki voisivat olla onnellisia ja maailma olisi paljon parempi paikka.
Minkälaista elämäsi oli Kiinassa ja minkälaista se on nykyisin?
Monia pohjoiskorealaisia naisia myydään Kiinaan.
Ihmiskauppiaat huijaavat naisia kertomalla mahdollisuudesta -
tienata hyvin Kiinassa. Pohjoiskorealaiset naiset -
eivät osaa puhua kiinaa, eikä heitä kohdella siellä ihmisarvoisesti.
Jotkut naiset eivät ole saaneet olla yhteydessä perheisiinsä.
Heillä ei ole toivoa, ei töitä. He eivät voi kulkea bussilla tai junalla, -
koska heillä ei ole henkilöpapereita.
Kiinni jäädessään heidät lähetetään Pohjois-Koreaan vankilaan -
ja rangaistaan siellä ankarasti.
Kiinassa olin todella huolestunut omasta tilanteestani -
enkä kyennyt syömään kuukausiin, ja olin pitkään vuoteenomana.
Nyt Etelä-Koreassa mieheni ja minä teemme töitä sen eteen, -
että meillä on aito kristillinen avioliitto.
Hän ei puhu koreaa, ja minä opettelen edelleen kiinaa.
Osallistumme Marttyyrien Äänen opetuslapseuskouluun.
Kiinalainen tulkki auttaa miestäni opetuksen ymmärtämisessä.
Katsoessani taaksepäin näen, miten Jumala on ollut mukana -
ja auttanut minua joka hetki, joten olen kiitollinen kaikesta ― milloin, -
missä ja mitä tahansa onkaan tapahtunut.
Olen kiitollinen, jos Jumala käyttää aviopuolisoani ja minua.
Kiitos rouva C.
Tri Foley, haluaisin kysyä muutaman kysymyksen sinulta.
Sinä johdat Etelä-Korean Marttyyrien Ääntä.
Olet pitkään auttanut pohjoiskorealaisia naisia -
sekä Kiinassa että Etelä-Koreassa.
Rouva C. kertoi, kuinka ihmiskauppiaat myivät hänet -
vaimoksi Kiinan maaseudulle.
Tapahtuuko tätä paljon Kiinaan paenneille naisille?
Se on hyvin tyypillistä, että naisia myydään -
Kiinan maaseudulle vaimoksi.
Pohjoiskorealaisilla ei ole lupaa vierailla muissa maissa.
Jokaisen, joka haluaa työskennellä ulkomailla -
on lähdettävä maasta laittomasti. Poikkeuksia ei ole.
Pohjois-Koreasta pois haluavien -
on luotettava välittäjiin.
He pyytävät heitä viemään heidät rajan yli Kiinaan.
Jos he pystyvät maksamaan siitä, kaikki on hyvin.
Useimmat haluavat päästä Kiinaan ansaitakseen rahaa.
Kun he eivät voi maksaa, välittäjä myy heidät eteenpäin -
seuraavalle välittäjälle ja he kiinalaisille miehille.
Millaisia ongelmia näillä vaimoiksi myydyillä naisilla on Kiinassa?
Onko heidän elämänsä vaikeaa tai vaarallista?
Näillä myydyillä naisilla on monenlaisia vaikeuksia, -
joihin kuulu myös vaarat.
Ensinnäkin he elävät Kiinassa laittomasti.
He eivät voi kulkea bussilla tai junalla.
Poliisin nähdessään heidän on paettava.
Jos heidät saadaan kiinni, heidät lähetetään takaisin Pohjois-Koreaan.
Siellä heitä odottaa kovat rangaistukset.
Kiinni jäädessään heillä saattaa olla Kiinassa perhe, lapsia.
He ovat olleet massa ehkä 10-20 vuotta -
ja heidät palautetaan Pohjois-Koreaan.
Aiemmin kaikki pohjoiskorealaiset palautettiin Pohjois-Koreaan.
Viime aikoina Kiinan viranomaiset ovat huomanneet, -
että heidän perheensä Kiinassa menettää äidin ja vaimon.
Pieniä muutoksia on tapahtunut.
Kiinan hallitus pyytävät pohjoiskorelaisten naisten miehiä -
vahvistamaan naisten henkilöllisyyden -
ja näin he saavat jäädä Kiinaan asumaan.
Pohjoiskorealaiset naiset eivät saa henkilöpapereita -
mutta saavat jäädä maahan asumaan.
Rouva C kertoi, kuinka hänen elämänsä on muuttunut.
Hän sai onnekseen hyvän puolison.
Kuinka Jeesus voi tuoda toivoa näille naisille, -
jotka kärsivät suuresti näissä tilanteissa?
Marttyyrien ääni -järjestö -
on palvellut pohjoiskorealaisia naisia jo vuosien ajan.
Rouva C:n tilanne on harvinainen.
Useimmiten pohjoiskorealaiset naiset myydään -
vajaakykyisille, mielisairaille tai -
vähän koulutetuille miehille maaseudulle.
He jopa ottavat lainaa ostaakseen pohjoiskorealaisen vaimon.
Pohjoiskorealaiset naiset ovat vastuussa perheen elannosta.
He tuntevat itsensä arvottomiksi.
Marttyyrien ääni -järjestö jakaa evankeliumia heille.
Millä muilla tavoilla Marttyyrien ääni -järjestö auttaa näitä naisia?
Soulissa, Etelä-Koreassa, meillä on kaksi koulua -
pohjoiskorealaisille naisille ja myös miehille.
Nyt Etelä-Koreassa asuu 34 000 pohjoiskorealaista pakolaista.
Heistä 70 prosenttia on naisia.
He ovat ihmiskaupan uhreja, jotka toiset järjestöt ovat pelastaneet -
ja tuoneet Etelä-Koreaan.
He eivät ole kokeneet vapautta.
Monet näistä naisista on yrittänyt itsemurhaa, -
sillä he kokevat elämänsä merkityksettömäksi ja vaikeaksi.
Heidän perheensä on jäänyt Kiinaan.
Vaikka heidät on myyty vaimoiksi, heillä on puoliso ja lapsia.
He eivät ole onnellisia Etelä-Koreaan tullessaan.
Koulutamme heidät lähetystyöntekijöiksi.
He kulkevat kanssamme esimerkiksi Kiinaan -
tapaamaan rouva C:n kaltaisia naisia.
Rouva C:n kaltaiset naiset -
kuuntelevat toisia pohjoiskorealaisia saman kokeneita.
Nämä pohjoiskorealaiset naiset, lähetystyöntekijät, -
tavoittavat ihmiskaupan uhrit paremmin kuin länsimaalaiset.
Oman kokemuksensa kautta he voivat auttaa näitä naisia. - Kyllä.
Rouva C. mainitsi pastori Hanin. Kertoisitko kuka hän on tai oli?
Pastori Han oli järjestömme 35. marttyyri.
Hän uhrasi elämänsä Jeesukselle 30.4.2016.
Hän palveli vuosien ajan -
opetuslapseuskoulun johtajana Kiinassa.
Se on Kiinan ja Pohjois-Korean rajalla.
Monet pohjoiskorealaiset tulevat rajan yli -
myydäkseen sieniä ja yrttejä Kiinan markkinoille.
Usein kiinalaiset huijaavat heitä.
Pastori Han auttoi heitä myymään tuotteensa -
ja antoi heille ruokaa ja vaatteita, ja evankelioi heitä.
Hän on yhdessä muiden tiimiläisten kanssa -
opetuslapseuttanut yli 1000 pohjoiskorealaista.
Tästä syystä pohjoiskorealaiset kidnappasivat hänet -
marraskuussa 2014.
Hänet vietiin vankilaan Pohjois-Koreassa, -
mistä hän ei vapautunut.
30.4.2016 Pohjois-Korea lähetti palkkamurhaajat Kiinaan -
ja he puukottivat pastori Hania sydämeen, kaulaan -
ja monta kertaa päänalueelle.
He sanoivat pastori Hanin olleen terroristi.
Samoin he kutsuvat kaikkia lähetystyöntekijöitä terroristeiksi.
Vaikka Pohjois-Korea tappoi pastori Hanin, -
hänen työnsä näkyy pohjoiskorealaisissa.
Meidän on siis tärkeä rukoilla pastori Hanin perheen puolesta -
ja diagoni Jangin puolesta.
Se on hyvä muistaa.
Mitä haluaisit sanoa suomalaisille kristityille?
Miten voimme parhaiten auttaa -
ja rukoilla pohjoiskorealaisten naisten ja miesten puolesta?
Eritoten niiden naisten puolesta, jotka on myyty Kiinaan -
ja tarvitsevat apua ja toivoa elämäänsä.
Meidän on oltava hyvin viisaita apumme ja rukouksiemme suhteen.
Pohjois-Korean hallitus pyrkii huijaamaan kristittyjä -
lahjoittamaan rahaa.
Pohjois-Korean hallitus ottaa mielellään kristityiltä varoja.
He yrittävät saada kristityt lahjoittamaan varoja hallitukselle.
He järjestävät kiertoajeluja, -
kutsuvat puhumaan tekaistuihin seurakuntiin.
Meidän ei tulisi kuunnella Pohjois-Korean hallitusta -
vaan tavallisia pohjoiskorealaisia kristittyjä, kun rouva C:tä.
He kertovat kuinka voimme auttaa ja rukoilla.
Voimme auttaa tukemalla Marttyyrien ääni -järjestön projekteja.
Pohjoiskorealaisilla on omia projekteja.
He kouluttavat pohjoiskorealaisia tavoittamaan maanmiehiään.
Voimme rukoilla pohjoiskorealaisten lähetystyöntekijöiden puolesta, -
että he pystyvät jatkamaan pastori Hanin ja diakoni Jangin työtä.
On siis tärkeää rukoilla -
ja tukea projekteja, joilla autetaan näitä ihmisiä.
Tavallisia ihmisiä. - Etenkin heitä.
Työnne on hyvin laajaa.
Haastatte meidät suomalaiset auttamaan ja rukoilemaan.
Kuten olet sanonut, ja niin itsekin ajattelen, -
suomalaisilla on sydämellään pohjoiskorealaiset.
Meillä on muutama minuutti aikaa.
Voisitko nyt rukoilla pohjoiskorealaisten puolesta.
Minun mielestä Pohjois-Korea on mestari ihmisten huijaamisessa, -
erityisesti kristittyjen huijaamisessa.
Pohjois-Korean hallitus tietää, -
että pohjoiskorealaiset ovat kristittyjen sydämellä.
Joten he puhuvat valheita.
Hallitus kutsuu monia kristittyjä ulkomailta -
ja näyttävät tekaistuja asioita.
Vievät jopa valeseurakuntaan ja näyttävät siellä kirkonmenoja.
Meillä kristityillä tulee olla hengellistä erottelukykyä -
nähdäksemme, mikä on aitoa ja mikä valhetta.
Haluan siis rukoilla, että kaikki kristityt -
olisi veljiä ja siskoja Kristus-ruumiissa.
Meidän on oltava yhtä tehdäksemme oikein.
Eikä luottaa omiin ajatuksiimme, kuinka auttaa pohjoiskorealaisia.
Suuret kiitokset. Haluan sanoa "khamsiihamdidaa" (kiitos koreaksi).
Jumala siunatkoon teitä molempia ja työtänne.
Tekstitys: A. Eskola