MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Tere tulemast vaatama saadet "Märtrite hääl"!
Soome on olnud riik,
kus on austatud nii usu- kui sõnavabadust,
mida omakorda kinnitab seadusandlus.
Seetõttu pole ka riigijuhid sekkunud rahva aruteludesse,
mis puudutavad Piibli austamist,
sellest lähtuvat tõekspidamiste omamist
ja nende väljendamist.
Viimastel aegadel aga on hakanud tunduma,
et seaduse esindajad tahavad piirata
usu- ja sõnavabadust
ja anda selle vaid teatud kindlal moel mõtlevatele inimestele.
Sallivusest on saanud uus alus vabaduse mõistele,
arvates sellega teisitimõtlejad ja uskujad
vihakõnelejate sekka.
Rahvasaadik ja endine siseminister Päivi Räsänen
on olnud viimastel aegadel selle kõige tõeliseks sihtmärgiks.
Ta avaldas Piibli põhjal arvamust
sündsusetu käitumise ja selle avaliku esitlemise suhtes.
Sellest aga sai üks korralik "kuum kartul".
Ajal, mil seda saadet salvestame,
tahetakse see lugu tembeldada kuriteoks,
kuigi eks olukorrad või muidugi veel muutuda.
Soome seadusandluse kohaselt peetakse ebamoraalsust rikkumiseks
ja sellest me täna räägimegi.
Tere tulemast Päivi Räsänen me saatesse!
Suur tänu!
Kogu see lugu on sügavalt puudutanud
nii mind kui paljusid teisi, kes usuvad Jeesusesse
ja ka Piiblisse sellisena nagu see on kirjutatud.
Varasemalt oli nii,
et Soomes austati ikka karskust ja vooruslikku eluviisi.
Neid peeti lausa vooruseks.
Tänane ilmalik meedia aga peab lausa auasjaks siivutut eluviisi
ja lausa uhkeldab sellega.
Päivi Räsänen, mis meil Soomes küll toimub?
Usun, et väärtuste poolest on tõesti toimunud suur pööre
ja seda kahjuks ka just nimelt usu- ja sõnavabaduse tasandil.
Meil ju iseenesest on olemas hea Põhiseadus,
millele kristlasedki saavad tugineda.
Meil on Põhiseadus, mille kohaselt meil on nii usu- kui sõnavabadus.
Nii nagu ÜRO inimõigusedki selle kõigile tagavad.
Ehk siis, meil on õigus kuulutada ja õpetada ristiusku
nii üksikisiku tasandil kui avalikult.
Praktikas aga tundub,
et see usu- ja sõnavabadus on muutunud piiratumaks
ja mind teeb murelikuks see,
et üha enam kristlasi tunneb, et nad peavad kui kapis elama.
Nad ei julge tunnistada avalikult oma usku
ega siduda end avalikult ka teatud piibellike väärtustega,
mis näiteks kerkivad esile seoses seksuaalküsimustega.
Nad kardavad, et see mõjutab
nende karjääri, töö leidmise võimalusi või mainet.
See kriminaalmenetlus, mis hetkel on käivitatud
seoses selle geide ürituse ja kõige sellega seonduvaga,
on üsna korralik pretsedent
ja näitab üsnagi hästi,
milline on Soome tegelik olukord usu- ja sõnavabaduse vallas.
Nagu üks minister ühel kristlikul üritusel oma kõnes ütles
"Teised tulevad kapist välja ja kristlased aetakse kappi."
Just nii ongi läinud.
On märkimisväärne,
et gei-nädalate toimumine võtab eripaigus üha enam maad.
Sh mu enda kodukandis Riihimäel ja väga nähtavalt Helsingis endas.
Riigiraadio tegi sellest sündmusest lausa otseülekande.
Paljud ametlikud ja riigiüksused asusid seda kõike toetama.
Sh ka me luterlik kirik muide
ja see ongi see, mis mind isiklikult käivitas,
sest see oli minu jaoks šokk.
Šokk ka seetõttu, et mu enda kodukoguduse õpetaja
otsustas, et Riihimäe luterlik kirik läheb selle kõigega kaasa.
Selle tulemusena lahkus meil kirikust palju inimesi,
kes ei aktsepteerinud seda.
Kaalusin seda isegi,
küsides palves suures meeleheites, kas peaksin ka kirikust lahkuma?
Samas tundsin väga tugevalt,
et see poleks õige lahkuda hetkel "uppuvalt laevalt",
vaid püüda hoopis äratada neid, kes on seal kirikus kui unne suikunud.
Selle tulemusena tegin ka Twitterisse, Instagrami ja Facebooki postitusi,
mille tuumaks olid Piiblist Rooma kirja salmid,
kus öeldakse väga selgelt,
et Jumala silmis on homoseksuaalsed suhted patt
ja häbiväärsed teod.
Ühtlasi küsisin ka, kuidas Piiblile tuginev kiriku õpetus
saab sobida vaadetega, kus pattu peetakse uhkuse asjaks.
Et siis, tegu on homode uhkusega? - Jaa, tegu on kui uhkuse liikumisega,
kus samas käib jutt millestki, mis Piibli valguses on häbiväärne.
Ehk Piibel näeb seda kõike hoopis teisiti.
Mind süüdistatakse kuriteos,
mida nimetatakse vastuseisuks vähemusrühmituse vastu.
Mida see seadusepügal endast üldse kujutab,
mille põhjal see süüdistus on esitatud?
Vähemusrühmituse vastu tõusmine kätkeb oma olemuselt sõnumeid,
milles ähvardatakse, laimatakse või solvatakse avalikult
mõnda inimeste gruppi.
Sinna alla kuuluvad muidugi etnilised grupid
ja ka kodakondsusele tuginevad grupid.
Kuid seal on ära nimetatud ka seksuaalvähemused.
Ja see nüüd ongi kindlasti see,
mille põhjal see kriminaaluurimine algatati.
Samas pean tunnistama,
et minu eesmärk polnud kuidagi solvata või laimata kedagi.
Rääkimata kellegi ähvardamisest.
Mu kriitika oli pigem suunatud kirikule,
et kirik ei püsi Jumala Sõna ehk Piibli juures.
Teisalt aga mõtlen,
et kristliku armastuse juurde kuulub ka see,
et me toome kõigi inimeste jaoks esile Jumala Sõna tõe.
Sh siis ka käsud, mis tunnistavad meid kõiki patuseks.
Samas aga on seal ka ruumi evangeeliumi sõnumile,
et Jeesus on surnud kõigi inimeste pattude eest
ja lepitanud ka homode patud nii nagu kõigi me teiste patud.
Olen ise sama patune,
kui ükskõik, millisesse rühmitusse kuuluvad inimesed.
Samas aga ei mõelda sellele, et Jumala Sõna, mille esile tõin,
lähtub sellest, et Jumal armastab neid inimesi.
Ta armastab neid ja tahab päästa nad.
Ta tahab tuua nad oma ligiollu ja anda neile armu.
Nii on.
Olen ise olnud üllatunud sellest,
kuidas kogu seda lugu on tembeldatud ka vihakõneks.
Kui mõelda sellele,
mida seadus peab ebamoraalseks eluviisiks
ja kuidas üldse kogu see asi kuju võtab.
Kui see sünnib pereringis, kus on ka lapsi,
siis nad näevad ju pealt, kuidas täiskasvanud riietuvad
või vahel vaevu riietuvad,
siis seadusandluses on ju lausa punkt, mis ütleb,
et ebasünnis väljanägemine ei ole kohane.
Kuidas siis sellele vaadatakse?
Eks seegi ole teema,
mida tänapäeval ei julgeta enam esile tõsta.
Seda just nimelt hirmust,
et ega äkki olda selle kaudu kuidagi solvavad või laimavad
selle inimgrupi suhtes.
Kuid teil on õigus.
Nende elus ja käitumises on palju sellist,
mis ei ole laste silmadele mõeldud.
Seda veel enam avalikes olukordades.
Samas usun,
et iga tavaline soomlane mõtleb sellele.
Me elame kultuuriruumis,
mis sarnaneb endisele Nõukogude Liidu ajale.
Ehk siis, on otsekui asju, millest ei tohi rääkida
ja mille osas tuleb suu kinni hoida.
On asju, mille osas tuleb vale tõeks tunnistada.
Nagu näiteks seda, et samasooliste suhted
on samaväärsed mehe ja naise vahelise abieluga.
See on mu meelest murettekitav,
et meil võtab maad ühtse tõe ja veel enam vale tõe, õpetus,
millega kõik peavad nõustuma.
Seetõttu on mu meelest hea, et selline arutelu on tekkinud,
sest nüüd on aeg,
kus kristlased peaksid julgelt hoidma kinni Piiblist
ja tõstma seda ka esile.
Nii üksikisiku tasandil kui avalikult nagu inimõiguste deklaratsioonis kirjas
Me peame tõstma esile Piibli sõna.
Seetõttu loodan ka,
et see kriminaaluurimine ei avalda sellist mõju,
et kristlased ehmuvad veelgi enam.
See on mu kõige suurem mure selles loos.
Kui mõelda nüüd sellele,
et meie, kui fundamentaalsete kristlaste vastu
räägitakse sotsiaalmeedias nii kaudselt kui otse ja omadega.
Tahan siinkohal kiita teid,
et olete väga selgelt ja tabavalt selle teema esile tõstnud,
ilma kedagi süüdistamata või solvamata.
Seetõttu on ka tuhanded kristlased te selja taga.
Samas aga sõideti mulle kui veoautoga sisse,
süüdistades mind ja haukudes ning naljatades mu üle.
Ehk siis neil on vaba voli seda kõike teha,
ilma, et keegi seda vihakõneks tembeldaks.
See tundub täiesti arusaamatu!
Sest me kristlastena oleme ju ka üks kindel grupp inimesi.
Siinkohal peab muidugi meeles pidama,
et selles seaduse punktis,
kus räägitakse mõne rahvagrupi vastu tõusmises,
on loetud üles ka usulised inimgrupid,
mille alla kristlased kahtlemata kuuluvad.
Isegi, kui oleme mõne kiriku liikmed,
mida 60% soomlastest ühel või teisel moel on.
Aga see seaduse punkt puudutab meidki,
nii et selles mõttes võiks ju meiegi esitada kuriteo avaldusi.
Samas aga ei kuulu see me kristliku käitumisviisi juurde.
Püüdsin neile ka öelda,
et me ei esita nende vastu ühtki avaldust ega süüdistust,
kuna see on osa meie nö Jeesuse pärandist,
kes oli veel kõige suurem tagakiusatu.
Nii on.
Kui vaadata Piiblit,
siis sealsed reeglid austavad inimest ja kogu tema olemust.
Piibel ei räägi inimese vastu, vaid inimese poolt.
Ka ei õhuta see üles riidu ega rünnakuid kellegi vastu.
Seetõttu oleme ka ohtlikes vetes,
kui Piiblit püütakse muuta kuritegelikuks raamatuks.
See kätkeb endas tõesti nii riski kui murekohta.
Mu Twitteri säutsu põhisõnum lähtus ju ka otse Piiblist -
Rooma kirja neljast salmist, mille pildina postitasin.
Nii jääb hetkel tunne, et politsei uurib seda,
kas nende piiblisalmide esiletõstmine on kuritegu?
Kuid see ei saa kohe kuidagi olla kuritegu.
Me elame maal,
kus Piibliraamat on sisuliselt leitav igast kodust.
Ühtlasi on Piibli näol tegu riigikiriku ehk Soome evangeelse luteri kiriku
kirikukorra ja tegevuse peamise alusega.
Kirikukorras on muide öeldud,
et kogu kiriku õpetust peab hindama ja uurima
Jumala püha Sõna põhiselt.
Mu meelest aga vaatas kirik sellest antud olukorras mööda
ja seetõttu tahtsingi uurida,
et kui kirik on läinud kaasa nende homo-paraadidega,
siis kas see ikka on
Jumala pühale Sõnale tuginev käitumine?
Minu meelest mitte.
Sellist küsimust otsekui ei lubata tõstatadagi,
et arutleda selle üle kasvõi kristlikes siseringkondades.
Mu meelest aga on meil lausa kohustus seda teha.
Piibel on igati legaalne raamat, mistõttu kui seda ei aktsepteerita,
tekkib võimalus naaseda totalitaarse režiimi aega,
mida oleme minevikus näinud kasvõi oma idanaabrite pealt,
kus Piibel oli keelatud raamat.
Samas aga näitab see seda, et Piibel on ikka üks "paras ports",
kui see selliseid tundeid esile toob.
See puudutab inimest väga sügavalt
ja paljastab tema tõelise olemuse, olukorra ja ka süütunde.
Ja see põhjustabki agressiivset reaktsiooni.
Soomes on silmnähtavalt käimas üks protsess,
mis sai alguse juba 70'ndatel
ja mille eesmärgiks on kiskuda maha
klassikalist Piibli käsitlust mehest ja naisest
ja nendevahelise intiimsuhte austamisest.
Ühtlasi aga ka ideed abielust mehe ja naise vahel.
See protsess muutub üha jõulisemaks.
Kuidas te kõige selle kulgu näete?
Olen jälginud seda kõike viimase 25 aasta jooksul
olles parlamendi liige.
25 aastat tagasi poleks osanud seda ettegi kujutada
ja parlamendis poleks olnud kedagi,
kes oleks arvanud - vähemalt avalikult mitte,
et samasooliste suhted
tuleks seada samale pulgale mehe ja naise vahelise abieluga.
Täna me aga elame seadusandluse osas ajas,
kus selles osas on tasapisi edasi liigutud.
Üks asi aga, mis on murettekitav ja millesse tookord keegi ei uskunud,
on teema, mille mina tõstatasin juba 90'ndatel
ja see puudutab seda, et kui me edendame seda teemat,
siis jõuab kätte aeg,
kus isegi ei aktsepteerita enam arvamust,
et abielu peaks olema mehe ja naise vaheline liit.
Ainuüksi juba arvamus kui selline muutub keelatuks
ja seaduse vastaseks.
Täna me aga juba elamegi
kultuuride, väärtuste ja maailmavaadete konflikti keskel.
Nii siin Soomes kui teisteski lääneriikides.
Nii et meie kui kristlaste asi on nüüd elada selles ajajärgus,
hoides omalt poolt alal Jumala Sõna valgust.
Kui vaadata seda teemat üleüldise rahva seisukohalt,
siis see on nüüd muidugi mu isiklik arvamus,
mis puudutab enamus normaalseid mehi ja naisi.
Ma ei väida sellega seda, et kui keegi ei mõtle nii nagu mina,
et ta oleks siis ebanormaalne,
aga kui mõelda üleüldiselt enamuse meeste ja naiste peale
ja nendevahelisele armastusele ning puhtana hoitud suhetele,
mida nad austavad,
siis üleüldine seltskond arvabki,
et jutt käib seksuaalvähemustest, kes mõtlevad teisiti.
Viimane aga on üha võimendunud
tänu teatud info jagamisele, mille meedia on tõstnud esile
ja mida meedia jätkuvalt otsekui lausa surub peale.
Kuidas selle kõige valguses tundub -
on ehk tavarahvas jäämas vähemusse
või mis toimub?
Eks me selle teema osas ole tõesti vähemuses,
isegi, et enamus soomlasi kuulub kuhugi kirikusse.
Aga Kirikute Uurimuskeskus on viinud läbi uurimusi,
kus on küsitud soomlaste nägemust ja seda, millesse nad usuvad
ja kui palju seisavad kasvõi usu põhialuste eest
nagu see, et Jeesus on Jumala Poeg jne.
Veel 1999-2000 aasta vahetudes
oli suurem osa soomlasi nende põhitõdedega nõus.
Tänaseks on see arv langenud 20-30%ni, kui sedagi.
Ehk siis ristiusu põhitõdede järgimine
on tänases Soome ühiskonnas jäänud vähemusse.
Tõsi, meid kristlasi on endiselt palju.
Õnneks.
Aga me kohe kindlasti oleme vastu voolu ujujad selles loos.
Samas ei puuduta see ainult Soomet, aga teisigi läänemaid.
See on lihtsalt selline ajajärk ajaloos, mille keskel me elame.
Mis aga puutub näiteks seksuaalvähemuste huvigruppidesse
nagu neid Soomeski on,
siis neil on olnud väga teadlik strateegia,
tänu millele nad on olnud edukad.
Meediastrateegia on üks osa sellest
läbi filmide, telesaadete ja erineva interneti sisu,
mille kaudu on püütud inimeste arvamust muuta.
Mis puudutab abieluseaduse muutmist,
siis ma tõin juba 90'ndatel esile mitmeid aspekte,
mille kaudu hakatakse liikuma abielu mõiste muutmise suunas
ja nii on ka läinud.
Nii on enam kui põhjust pöörata sellele tähelepanu,
sest kõige selle taustal on tegelikult plaan
kõrvaldada avalikust ruumist kõik sellised arvamused ja mõtted,
mis toovad näiteks selles vallas Piibli vaatenurga ja õpetuse esile.
Selleks on loodud "turvalise ruumi"-poliitika,
mida näiteks Kanadas on juba pikka aega rakendatud
ja mida esineb Soomeski.
Mind ennastki on paaril korral kõrvaldatud teatud kohtadest,
kus minu kohalolu oleks väidetavalt "ähvardanud" kellegi turvalisust.
Olen kuulnud teistestki sellistest juhtumitest
ja see kätkeb endas nii kirkuruume, kui ka koole, ülikoolilinnakuid jne.
Nii tasub olla väga valvel, sest sellega ei tohiks leppida.
See on tõesti mõjutanud ka koolides jagatavat õpetust
ja kõike seda, mida kooli juhatus esitleb.
Nii mõjutab see ka noorte seksuaalkasvatust
ja avaldab tugevat mõju laiemaltki.
Kuid räägime veel lõpetuseks ka pisut usuvabadusest,
mis kipub ka kahanema.
Meil Soomes on usuvabadus,
nii nagu ka mõtte- ja sõnavabadus.
Täna aga tundub, et seda on hakatud ka piirama.
Arutelud väärtuste üle muutuvad aga sisuliselt võimatuks,
sest neist ei lasta enam väga rääkida.
Ka patust ja selle tagajärgedest ei saa väga rääkida,
sest sõna "patt" peetakse tänapäeval halvaks sõnaks.
On me usuvabadus ohus?
Peab tõdema, et märke sellest on, et me usuvabadust püütakse piirata,
samas kui usuvabadust sätestav seadus
on meil endiselt tugev.
Nii et, mis puutub minu olukorda, siis ma ei usu kohe kuidagi,
et see jõuaks kohtusse või veel enam kohtuotsuseni.
Ja kui jõuakski, siis oma sõnavõtte ei võta ma tagasi ega muuda nagunii.
Rääkides aga veel usuvabadusest,
mis tugineb ka rahvusvahelistele inimõigustele,
siis selle kaitseks on võimalik pöörduda
kasvõi Euroopa inimõiguste komisjoni poole.
Nii nagu Rootsis juhtus.
Üks Rootsi pastor vähemalt kaalus seda võimalust.
Samas aga usun,
et usuvabaduse olukord sõltub väga palju ka meist endist.
Sellest, kuidas me käitume ja seda vabadust kasutame.
Näen, et suurim oht selles loos on enese-tsensuur.
See, et hoiame ise hirmu tõttu suu kinni
ega julge võtta seisukohta tõsistes küsimustes
ega tuua esile Piibli seisukohti neis teemades.
Seetõttu tahaks väga tugevalt julgustada kõiki
hoidma esil Piibli õpetusi nii avalikult kui oma eraelus.
Mis samas aga tähendab seda,
et peame ise Piiblit tundma ja seda lugema,
et oskaksime seda ka esile tõsta.
- Nii on.
Tooksin siinkohal veel seoses usu- ja südametunnistuse vabadusega
esile Põhiseaduse 11. punkti, kus on öeldud:
"Igal inimesel on usu- ja südametunnistuse vabadus,
mis kätkeb endas õigust tunnistada ja praktiseerida oma usku,
väljendada oma veendumusi
ja kuuluda või mitte kuuluda usulisse kogukonda.
Keegi ei pea südametunnistuse vastaselt
osalema mõnes usulises praktikas."
Või siis võib ka öelda, et inimene võib tahta osaleda selles.
Tundub, et seda punkti tõlgendatakse erinevatel viisidel,
sest kui meil on südametunnistus, mis mõjutab me otsuseid,
siis mis puutub täna käsitletud teemadesse,
siis me ei saaks oma südametunnistusest lähtuvalt
oma otsuseid langetada või neist ka rääkida,
kuna seda piiratakse teatud viisidel.
Tõsised lood, millega Soome täna silmitsi seisab.
Tänan teid, Päivi Räsänen, selle vestluse eest!
Me saateaeg on kahjuks piiratud.
Muidu oleksime võinud kasvõi terve pärastlõuna vestelda.
Õnnistusi ja Jumala hoidmist teile
ning soovin kogu südamest,
et see kriminaaluurimine lõpetataks ära.
Suur tänu!
Õnnistusi teile ja vaatajatelegi! - Tänan!
Tõlge: Anne-Ly Raukas