MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Rahvastiku arvu poolest Aafrika teises suurimas riigis Etioopias
on ristiusul tugevad juured.
Samas on ka islam võtmas võimsalt võimust.
Nii on 1/3 sealsest rahvast moslemid
ja islam on saanud tugeva haarde üle kogu maa.
35 miljoni-suurune moslemi rahvahulk
on sisuliselt tervenisti olnud väljaspool evangeeliumi ulatust.
Märtrite Hääl on sõlminud koostöö kokkuleppe
Etioopia ühinguga 10/40,
kellel on visioon viia evangeelium ka moslemiteni.
Ja seda mitte vaid Etioopias, aga ka piirialadele väljaspool seda.
Nii vestlemegi täna Etioopia teemal tegevjuht Hannu Lahtineni
ja evangelist Ilpo Jokimäega.
Tere tulemast saatesse! - Aitäh!
Käisite just hiljaaegu Etioopias kohtumas me koostööpartneritega.
Ühtlasi aga õpetasite ka sealse misjonikooli õpilasi.
Ilpo, oled varemgi osalenud misjonitöös -
sh Türgis ja Paapua Uus-Guineas.
Nüüd aga õpetasid kristlaseks saanud moslemeid.
Kuidas see kõik tundus?
See oli võrratu võimalus, mis tõi vanad ajad meelde.
Kui mõelda kunagisele Paapua Uus-Guinea reisile,
siis Etioopias oli midagi sarnast,
kus inimesi sai õpetatud ja nendega erinevaid asju läbi käidud,
mis on nende jaoks väga teretulnud ja oluline.
Samas aga oli ka selgeid erinevusi.
Kui Paapua Uus-Guineas hinnatakse nii kristlasi kui pastoreid
ja mulle kui misjonärile toodi erinevaid roogasid
ja loodi teretulnud tunne,
siis Etioopias on olukord hoopis teine.
Mehi, kes lähevad islami linnadesse, ei oota küll ees mingi soe vastuvõtt,
vaid nad panevad sinna minnes oma elu kaalule.
Nii et selles mõttes täiesti teistsugune olukord.
Samas aga nad siiski lähevad ja täidavad oma eesmärgi,
mida oli ühtaegu tore kui ka õpetlik näha.
Nad on valmis julgesti edasi liikuma? - Jaa.
Teine kogemus, mis mind veidi üllatas, oli see,
et kui sageli arvatakse,
et islam tugineb valdavalt oma viiele põhisambale,
siis vähemalt seal piirkonnas oli ka palju nõidust
ja vaimudega tegelemist.
Mida samas leiab ka Paapua Uus-Guineast,
kus tehakse vaimudega palju tegemist ja on nii nõidust kui kõike muud.
Nii et see oli jälle üks ühine faktor nende kahe maa vahel.
Etioopia kristlasedki on kartnud seda kõike,
aga samas tuleb mängu Jumala vägi ja Jeesuse nimi ning armastus,
mis on ütlemata tore.
Kindlasti ka väga konkreetselt väljenduv.
Kohe kindlasti.
Nii et selles mõttes oli tegu toreda reisiga.
No kuidas sinuga on, Hannu?
Mis sulle sellest reisist kõige enam meelde jäi?
No ma olen käinud Etioopias regulaarselt pea paarkümmend aastat
Eelkõige jäi vast silma see,
et neil on hetkel käimas tohutu mošeede ehitamise buum.
Teatud piirkondades ehitatakse neid vaid mõne-kilomeetriste vahedega,
kuigi vaatamata majandusbuumile pole Etioopia väga rikas maa.
Sellest hoolimata on paljud mošeed tõeliselt uhked
ja kallitest materjalidest ehitatud.
Ehk siis, Saudi-Araabia rahastab kõvasti islami levikut
läbi mošeede ehitamise
ja imaamide koolitamise Saudi-Araabias.
Hästi palju radikaalsust võtab maad.
Mulle räägiti mitmest erinevast islami liikumisest,
kes on tugevdanud Etioopias oma positsiooni.
Nii on me sealne tegevuspiirkond üsnagi väljakutsete rohke.
Islam vallutab maad Etioopiaski
ja meid läheb seal tarvis.
Teel Etioopiasse kohtusite ühe Elsa-nimelise naisega,
kes töötab eriti just nende naistega,
kes on olnud moslemid, aga saanud kristlaseks.
Elsa oli me Märtrit Hääle õdede lehe veebruarikuu persooniks.
Korraldasime kampaania,
mille käigus palusime oma toetajatel meisterdada ingleid.
Saime kokku üle 300 ingli, mille toimetasime Etioopiasse.
Oli imeline näha, kuidas paljud naised meisterdasid ingleid koos oma lastega
või siis pagulastest naistega,
mis kõik said viidud Etioopiasse.
Kuigi see võib tunduda väikese asjana,
siis millise vastuvõtu osaliseks te saite,
kui need inglid Etioopiasse toimetasite?
Peab tõdema, et see oli tõeliselt imeline
viia need inglid sinna.
Kui mõelda sellele,
et sealsed naised ja tüdrukud on kõige haavatavamas seisus,
kui nad loobuvad islamist
ja saavad hüljatud oma pere, suguvõsa ning abikaasa poolt.
Nad jäävad kõigest ilma ja kannatavad täiega.
Totaalne hülgamine kõigi poolt muudab toimetuleku väga raskeks,
mistõttu see sõnum,
mida need imelised ja eripalgelised inglid endas kandsid,
andis edasi sõnumi: "Keegi hoolib minust
ja ma ei ole selles loos üksi."
On ülimalt oluline, et inimesed,
kes tulevad sellisest taustast Jumala juurde,
leiaksid endale ka uue pere - Jumala pere.
Nii oli ka ehedalt tunda,
kuidas nad tajusid: "Keegi seal kaugel hoolib minust."
Nii tahaksin julgustada ja öelda, et selliseid asju peaks rohkem tegema
kuna kohtame selle töö käigus
väga palju haiget saanud tüdrukuid ja naisi.
Nii et selle ingli-projektiga tasuks igal juhul edasi liikuda.
Küsimus pole isegi vaid selles paberist või vatist inglis,
vaid sellega koos läheb ka üks palve teele.
Ehk siis Soomes palvetatakse nende naiste eest.
See oli nende jaoks ülimalt liigutav, kui ütlesin,
et nende inglite taga on reaalsed inimesed,
kes hoolivad neist ja palvetavad nende eest.
See on oluline sõnum.
Teine tähendusrikas kohtumine oli teil õde Gebelega.
Hannu, sa isegi intervjueerisid teda.
Jaga meiega palun lühidalt õde Gebele lugu.
Gebele on u 23-24-aastane noor usuõde,
kes elab pealinnast u 500 km kaugusel lõuna pool.
Ta rääkis, et ta pärineb üdini moslemi hõimust,
kus ta polnud kunagi kuulnud Jeesusest Kristusest.
Vastavalt pere traditsioonile
praktiseeris ta oma usku kohusetundlikult,
kuhu alla kuulus ka 5 x päevas palvete lugemine.
Ta rääkis, kuidas ükskord, kui ta oli jälle palvetamas,
ilmus sinna korraga valgus
ja ta mõistis koheselt, et tegu on Jeesusega.
Nii nagu paljud moslemid on oma lugusid jagades öelnud,
et mingil kummalisel moel nad teadsid, et tegu oli Jeesusega.
Küsisin siis, et mida Jeesus talle ütles
ja ta vastas: "Sa ei saa enam sellist palvetamist jätkata.
Pead hülgama sellised palved
ja tunnistama, et mina olen tee, tõde ja elu
ja hakkama järgima mind."
Gebele ütles, et ta sai kahel korral sellise ilmutuse,
aga kuna tal polnud mingitki kokkupuudet kristlusega,
rääkis ta sellest oma vanematele,
kes ei saanud sellest muidugi midagi aru.
Nad ütlesid, et ta nägi hoopis džinni,
kes on seal väga levinud.
- Kes see džinn on?
Džinnid on islamimaades väga tuntud.
Tegu on vaimse olendiga.
Midagi sarnast kurjadele vaimudele nagu meie neid teame.
Moslemid kardavad neid
ja peavadki neid valdavalt kurjadeks vaimudeks,
püüdes vabaneda neist.
Islamimaades on nad väga reaalsed.
Gebele aga ei kohanud mitte džinni, vaid ta kohtas oma elu Issandat.
Ta tahtis sellest kinni hoida,
mõistes, et ta peab järgima Jeesust Kristust.
See tingis muidugi selle, et ta hüljati täiega
ja ta pole enam oma ema-isa väike tütreraas.
See on vist üsna levinud seal? - On tõesti.
Nad ei kuulu enam peale seda perre.
Paljudel puhkudel peetakse isegi kui ametlik matusetalitus,
mis kinnitab seda, et too isik ei kuulu enam perre.
Ta kaotab oma pärandi ja kõik muu.
Nad langevad sageli ka füüsilise vägivalla ohvriks.
Gebelal polnud sellises olukorras muud valikut, kui põgeneda,
sest muidu oleks tal halvasti läinud.
Kohtudes temaga Etioopias ja vaadates teda,
tekkis kuidagi halb ja masendav tunne,
et ta on pidanud Jeesuse järgimise eest
maksma väga kõrget hinda.
Tal polnud võimalik enam koolis käia ja ülikooli kaaslased hülgasid ta.
Ta on väga tark tüdruk.
Tal pole enam tavapäraseid võimalusi oma elu elada.
Ta näeb ka üsna haige välja ja ta on hästi kõhna.
Mul pole temast lähivõtet, aga ta on nagu piitsavars.
Nii peab ta ka igakuiselt haiglas viibima,
kuna ta tervis on just selline nagu see on.
Kui ma aga Gebele olukorrast meie Märtrite Hääle rahvaga jagasin,
siis kuna meil on olemas ka Märtrite Hääle naistetöö,
siis mida sa oled selle olukorra osas ette võtnud?
No niipea, kui sa temast rääkisid ja ma kuulsin ka tema intervjuud,
siis võtsime Gebele kohe omaks.
Ta oli ka meie usuõdede juunikuu teemaks,
mil ka palvetasime ta eest.
Täpsem info selle kohta on leitav ekraanil nähtava kodulehe kaudu.
Ühtlasi mängisime juunis ka selle intervjuu raadios ette.
Samas oleme kogunud ka toetusi Gebele heaks,
mida on võimalik endiselt teha.
Me toetame nii Gebelet kui teisigi Etioopia naisi
ja nad on tõesti saanud me südameasjaks.
Ehk siis kogutud rahadega tahame aidata kaasa
Gebele kooli minekule ja õpingutele
ja ehk ka väikese ettevõtluse alustamisele,
et ta suudaks end ise ära elatada.
- Just nii.
Et ta saaks elus edasi liikuda.
Te mõlemad õpetasite seal ka misjonikoolis.
Hannu, sa korraldasid seal erilise teenistuse,
kus oli võimalus kirjutada kiri usu pärast vangis istuvatele usklikele.
Oled korraldanud sama mitmes Soomegi koguduses.
Kuidas selline asi Etioopias vastu võeti?
Me Märtrite Hääle kontorisse
saadetakse pidevalt infot inimeste kohta,
kes istuvad just praegu üle maailma oma usu tõttu vangis.
Näeme nii nende pilti kui lugu
ja ühtlasi ka aadressi, kuhu neile kirjutada.
Lisaks sellele on seal ka tänuavaldusi selle eest,
kui keegi on vangist vabanenud või kedagi on vähem piinatud.
Nii et palve- ja tänusoovid kõik üheskoos.
Käies Etioopias ja selle naaber-riigis Eritreas,
mis kunagi oli kõik üks riik,
aga kus Eritrea on täna täiesti eraldiseisev riik.
Nii on meil ka palvesoove Eritrea inimeste eest
ja me kirjutasimegi eelkõige Eritrea vangidele
ja palvetasime nende eest.
Eritread peetakse Aafrika Põhja-Koreaks,
kuna seal on alates nende iseseisvumisest 1993. a.
valitsenud täielik diktatuur.
Nii on sellest ajast saati seal ka kristlasi vangi pandud.
Alates 2017. aasta maist algas kinnipidamiste laine
ja sadu kristlasi on kinni peetud,
isegi et ametlikult ei süüdistata neid milleski.
Nad vaid heidetakse vanglasse, mis on puupüsti rahvast täis,
nii nagu politseijaoskondade kambridki.
Neid heidetakse sageli ka konteineritesse keset kõrbe,
kus on tapvalt palav ja väljakannatamatud tingimused.
See on lausa uskumatu.
Eritrea on küll üks neid maid, kus inimõiguste peale sülitatakse.
Nii et sealsetele usuõdedele-vendadele
me kirjutasimegi.
Siin on vend Haile, kes juhtis 120 kodukoguduste tööd.
Siin on Kiflu, kes on vangistatud professor.
Paljud inimesed aga on ka kaduma läinud.
Siin on üks noortetöö tegija, kes on juba 10 aastat vangis olnud
ega ole näinud oma kolme väikese lapse kasvamist.
Siin on tuntud gospel-laulja Helena,
kelle seisund seal vanglas on väga halb.
Samas oleme kuulnud uudiseid kellestki Estrist,
kes on samuti vangis
ja kes on aidanud Helenat, kui too pole jaksanud WC'ssegi minna
kuna ta ei jaksa enam käia ega teha muidki asju.
Ester on isegi mitmeid kordi pakkunud,
et teda pekstaks ja piinataks Helena asemel.
Vot sellistele inimestele me kirjutasimegi
ja ühtlasi ka palvetasime nende eest.
Küsin ühelt sealselt inimeselt,
mis tunne tal on kirjutada sellisele vangile?
Ta vastas, et see kõik valmistas meelehärmi.
Pealegi, üks siin mainitud vangidest oli ta enda sugulane,
kes oli olnud vangis 10 aastat.
Nad ei saanud temaga ühendust, isegi, et nad kirjutasid talle.
Nii et see tegi täiega haiget.
Selliseid asju me siis teemegi.
Ehk siis see vangidele kirjutamine oli kindlasti väga liigutav. - Oli.
Samas nagu Soomeski, kui selliseid asju on tehtud,
on nii noored kui vanad löönud innukalt kaasa
ja kirjutanud hea meelega.
Jaa, kogudustelt on tulnud väga head tagasisidet.
Me käime hea meelega kogudustel külas,
aidates kaasa selliste ettevõtmiste käivitamisele.
Ja kui on soov kirjutada kasvõi omaenda kodus,
siis meie käest võib küsida infot nende vangistatute kohta.
Nii on ka võimalik.
Oma reisi käigus põikasite ka korraks Etioopia ida ossa,
kus islam on vägagi tugevalt maad võtnud.
Millised kohtumised teil seal Ida-Etioopias olid?
Külastasime nö eesliine,
kus kahe usu vahelised võitlused kõige enam toimuvad.
Oli tõeliselt liigutav külastada inimesi,
kes maksavad oma usu eest tõeliselt kõrget hinda.
Üks neist oli ühe väikese usklike pundi juht Abdi,
kes oli oma piirkonna esimene kristlane
keset jõuliselt valitsevat moslemi usku.
Tal oli võimalus lugeda väike lõik Piiblist,
mispeale ta leidis Jeesuse ja sai usklikuks.
Oma pere aga peksis ta selle peale vaese omaks,
heites ta aheldatuna ühte koopasse, et jätta ta sinna surema.
Samas sai politsei vihje kogu sellest loost
ja nad leidsid ta järgmine päev üles.
- Elusana?
Jah, elusana,
kuigi pidi 6 kuud veetma voodis.
Kõigest toibudes tahtis ta aga minna tagasi
ja kuulutada oma rahvale Jumala Sõna.
Ta sai uuesti peksa, kuid tuli sellestki välja
ja jätkab endistviisi.
Ta on kogenud palju halba,
aga tahab sellest hoolimata viia sinna Jumala Sõna.
Ühtlasi oli tore näha, et ta pole enam ainus usklik seal,
vaid temaga oli inimesi, kelle ta oli juhtinud Jeesuse juurde.
Ja seal on nüüd ju kogudus? - Jah, seal on kogudus.
See oli võimas.
Kõik sealsed kristlased kogevad peaaegu samu asju.
Nad hüljatakse ja osad kogevad ka vägivalda,
aga ometi on nad leidnud Jeesuses nii suure aarde, et...
Et see ei takista neid ja nad jätkavad evangeeliumi kuulutamist.
Jaa ja nad tahavad liikuda edasi uutesse paikadesse.
Mis sind seal kõnetas, Hannu?
- See oli tõeliselt liigutav,
sest sellest on 10 aastat möödas, kui seal viimati käisin.
See oli just see aeg, kui Abdi pöördus Jeesuse poole.
Meilt läks üks noor mees ühte sealsesse piirkonda,
mida kutsutakse "islami emaks"
ja kus sealsed hõimud on üdini moslemid
ja 100% pimedusega löödud.
Kõik hoiatasid seda noort meest, et ärgu ta ometigi mingu sinna,
kuna ta kaotab seal oma elu,
aga ta läks siiski ja me läksime talle mingi aeg järele.
Oli ülimalt eriline näha,
kuidas ta seal moslemite külades ja kodudes
alles kristlaseks saanud inimesi õlivaatides ristis.
Abdi oli üks neist.
Pisut murettekitav oli muidugi see, et tal on kaks väikest tütart
ja umbes aasta tagasi, kui Abdi oli evangeelsel ringtuuril,
tungis üks moslemist mees nende koju sisse
ja kuritarvitas üht ta tütardest, kellel on nüüd selle tulemusena AIDS.
Kui Abdi seda lugu jagas, oli seal ka üks teine mees - Mohamed,
kes on samast hõimust kui Abdigi.
Ta oli täiega löödud sellest loost
ja õhutas Abdit tollele mehele keretäit andma.
Mohamed oli tookord veel moslem,
aga see kõik puudutas teda nii väga, et temagi hakkas järgima Jeesust.
Ta töötab habemeajajana piirkonnas, mis on täienisti somaalide päralt.
Nii ütlesid somaalid kord,
nähes üht kristliku sisuga pilti ta juures,
et ta pilkab islamit.
"Enda nimi on Mohamed,
aga su ümber on kristliku sisuga pildid."
Ta vastas selle peale: "Jah, ma olin kord moslem,
aga täna ma järgin Jeesust."
Ta sai selle eest korralikult peksa,
kuigi jõudis juhtida osad somaalid ka Jeesuse juurde,
sattudes selle eest muide vangi.
Täna aga teenib nii Mohamed kui paljud teisedki endiselt Jumalat.
Kas pole mitte nii, et nad ei evangeliseeri vaid omal maal
vaid viivad evangeeliumi kaugemalegi?
Jaa, see on algusest peale olnud nende eesmärk.
Nii läheb Etioopiast välja kui kolm suunda.
Esimene suund on Muqdisho ehk Somaalia pealinn.
Oleme tänulikud Jumalale,
et Somaalias on sündinud kaks kodukogudust.
Tänu Jumalale!
Teine suund on Saudi-Araabia Meka
ja kolmas suund on Põhja-Aafrika ning Kairo.
Kuna me varustame neid eesliini evangeliste,
saavad nad ka minna neisse piirkondadesse,
vajades selleks tuge ja varustust.
Üks sealsetest meestest,
kes oli kunagi palgasõdur ja vihkas kristlasi...
Ta oli muide ka seal koolis.
Vestlesin temaga ja küsisin, kuidas tal läinud on?
Ta ütles, et peale seda, kui ta kristlaseks sai,
on ta käinud selliste inimeste juures, kes pole kunagi Jeesusest kuulnud.
Küsisin, mida ta seal siis tegi,
mispeale ta vastas,
et on võitnud inimesi ühekaupa Jeesusele
ja sellest on sündinud 15 kogudust.
Küsisin, mis edasi?
Ta ütles, et on nii tänulik kõige eest, mida ta on koolis õppinud
ja tahab järgmisena minna somaalide juurde kogudust rajama.
Nii et edasi vaid!
Me saateaeg hakkab läbi saama,
kuid tahaksin siinkohal veel näidata me vaatajatele
"Märtrite hääl" ajakirja.
Seda on võimalik me kontorist tellida
ja me kontaktandmed on ekraanil.
Siit ajakirjast leiab palju infot
nii Etioopia kui teistegi meie tegevusmaade kohta,
kus aitame tagakiusatud kristlasi.
Tegu on tasuta ajakirjaga, nii et tasub tellida.
Me saateaeg on kohe läbi,
aga teeme veel ühe väikese lõpupalve,
et palvetada koos me vaatajatega.
Ilpo, kas sa juhiksid meid palun ühisesse palvesse?
Aitäh Kõikväeline Jumal, et Sinus ei ole kaugeid vahemaid.
Nii tahame täna palves mõelda neile,
kes kannatavad oma usu pärast nii Aafrikas kui Lähis-Idas.
Issand, õnnista nende elu ja hoia ning varja neid,
et nad võiks jätkuvalt viia edasi Sinu Kuningriigi evangeeliumi
ja inimesed saaksid päästetud, leides igavese elu.
Me palume seda kõike Jeesuse nimel, aamen.
Aamen.
Aitäh teile Ilpo ja Hannu selle intervjuu eest
ja jätkuvalt Jumala õnnistusi te ellu!
- Aitäh!
Tõlge: Anne-Ly Raukas