MÄRTRITE HÄÄL
MÄRTER: 1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
Väärkoheldakse
Vangistatakse
Piinatakse
Iga päev
"Pidage meeles vange,
nagu te oleksite kaasvangid ja kurja kannatajaid,
sest ka teie olete alles maises ihus." Heebrealastele 13:3
Tere tulemast vaatama taas saadet "Märtrite hääl"!
Põhja-Korea on olnud aastakümneid
ühingu "Avatud uksed" (Open Doors) jälgimisnimekirjas,
kuna on olnud kristlasi kõige enam tagakiusav maa.
Tuginedes Põhja- ja Lõuna-Korea juhtide vahelistele aruteludele
usuvad paljud, et see olukord on muutumas.
Tegelikkuses aga pole see olukord kuidagi muutunud.
Nii on meie asi palvetada endiselt Põhja-Korea kristlaste eest
ja nagu nemad ütlevad - ka koos nendega.
Täna arutleme selle huvitava teema üle
Mikke Tianeninga.
Sa oled evangelist, piibliõpetaja ja Baptisti Liidu misjonisekretär.
Lisaks sellele oled ka Märtrite Hääle ase-esimees.
Nii et noorel mehel palju erinevaid ameteid.
Tundub nii.
Tore on näha ka noori mehi Jumalariigi töös,
nii et minusugused hallpead
otsivad vargsi toa taganurgas asuvat ust.
Piibli sõnul on hea alustada noorena Jumala teedel käimist.
Nii on.
Minagi alustasin noorena Jumalariigi tööd.
Meie tänane teema aga on üsna tundlik,
kui mõelda sellele, kas Põhja-Korea on muutumas
ja kas müürid on langemas?
Millised müürid?
No ilmselgelt poliitilised ja ideoloogilised müürid,
aga ka need müürid, mis takistavad kristlusel
ehk sõnumil Jeesusest Kristusest olla seal.
Kui see müür langeks,
oleks kogu maa kindlasti täiesti uuel lainepikkusel.
- Nii on.
Sa käisid möödunud aasta lõpus Lõuna-Koreas.
Miks sa seal üldse käisid?
Selleks oli mitu põhjust.
Esiteks isiklik põhjus
ja ka Märtrite Häälega seotud põhjus,
sest tahame alati toetada neid "põllumaid",
kus tegutseme ja toimetame ning Soome poolt toetame.
Nii tahamegi Märtrite Hääle töötajatena,
aga ka toetajatega käia tutvumas kohaliku tööga
ja julgustamas kohalikke kristlasi.
Ühtlasi ka vaadata, millised vajadused seal on jne.
Isiklikult aga viis mind sinna ühe pastori-paari külaskäik,
mis toimus mu enda kodukoguduses umbes paar aastat tagasi.
Me kogudusel oli eesõigus võõrustada pastor Eric Foley't ja tema naist,
kes esindavad Märtrite Häält Koreas
ja töötavad Põhja-Korea tagakiusatud kristlastega.
Nad olid me kogudusel külas
ja minu jaoks isiklikult oli see väga võimas kogemus,
kui sai kuulda, milline on Põhja-Korea kristlaste tegelik olukord.
See tekitas minus huvi saada selle kohta veelgi enam teada.
Ma poleks küll tookord osanud eales arvata,
et Jumal võiks korraldada nii,
et pääseksin Märtrite Hääle kaudu Eric Foley'le külla.
Samas olin lugenud Eric Foley poolt väljaantud raamatut
"Kolme põlvkonna usk".
See oli tõeliselt võimas ja raputav kogemus
lugeda Põhja-Korea kristlaste kohta.
Nii et isiklik huvi tekkis kõige pealt, mispeale Jumal avas ka teised uksed.
Ehk siis Eric Foley jagas te koguduses koos abikaasaga
sellest tööst, mida nad teevad Lõuna-Koreast Põhja-Korea abiks,
et jõuda evangeeliumiga inimesteni
ja samas kinnitada sealseid uslikke.
Täpselt pole teada, palju neid on, aga räägitakse kümnetest tuhandetest
Osad räägivad 40 000'st, teised 30 000'st
ja kolmandad 60 000'st.
Eks Jumal üksi teab, sest tegu on nii suletud maaga.
Kuid reis sinna oli kindlasti huvitav.
Mida see endas kätkes?
Reisi peaeesmärk oli tutvuda Märtrite Hääle tööga Põhja-Koreas,
millega Soome kristlased on olnud vägagi innukalt kaasas.
Eesmärk oli ka minna tutvuma
ning intervjueerima neid Põhja-Korea kristlasi,
kes elavad praegu Lõuna-Korea poolel.
Ühtlasi aga tuua enam infot Soome
läbi kõigi nende elumuutvate lugude ja elusaatuste.
Need kindlasti kõnetavad me inimesi.
Nii saime tõlgi vahendusel kohtuda isiklikult
nende Põhja-Korea kristlastega.
Saime käia isegi ühe inimese kodus, mis oli vägagi võimas kogemus.
Juba ainuüksi seetõttu, et seal oli nii kõrge korea laud,
mille ümber siis kõik olime.
Ma pole küll mingi korvpallur,
aga isegi minu pikad jalad ei ulatunud maani.
Kuid oli tore, et saime tõlgi kaudu intervjueerida üht naist,
kes oli olnud haigla juht,
aga pidi mingi hetk põgenema ja sai seejärel usklikuks.
Nii saime siis intervjueerida neid Põhja-Korea usklikke
ja samas õpetada neile ka Jumala Sõna.
Märksid seal olles kindlasti,
et põhja- ja lõunakorealased on täiesti erinevad inimesed.
- On.
Nad on ikka kohe täitsa erinevad. - On.
Ehk siis kõik Põhja-Koreas toimuv
ja see, kuidas neil on oma ideoloogia ning sellest lähtuv kultuur -
see on jätnud jälje kõigile inimestele selles suletud süsteemis.
- Nii on.
Põhja- ja Lõuna-Korea on pidamas rahuläbirääkimisi,
mille tulemusena mõlema riigi juhid kohtuvad üksteisega üsna tihti.
Ühtlasi peavad erinevad ametnikud omavahel nõu.
Pidevalt püütakse jõuda üksteisele lähemale
ja luua ka raudtee ühendusi kahe riigi vahel,
et istuda ühelt või teiselt poolt rongi peale
ja sõita, kuhu vaja ning külastada ka oma lähedasi.
Vaatamata sellele kõigele
pole rahuleppele endiselt alla kirjutatud.
Lõplikud allkirjad on puudu,
kuigi selle tegemiseks arutelud käivad.
Järgmine etapp oleks vaadata, mida muud saaks veel koos teha.
Lääne ja Euroopa poolt vaadatuna tundub kõige huvitavam teema see,
kuidas läheb Lõuna-Koreas tegutseval Märtrite Hääle organisatsioonil,
kuna nad on ju kogu selle protsessi keskel.
On see kõik neile abiks või mitte?
See oli minugi jaoks üsna suur üllatus,
millest sain ka Märtrite Hääle töötegijatega rääkida.
Nad ütlesid, et kogu see lugu on nende tööd oluliselt raskendanud.
Tahtsin teada, miks
ja nad ütlesid, et kui nad saadavad suurte õhupallidega
üle Põhja-Korea piiri Piibleid,
siis rahuläbirääkimiste seisukohalt nähakse seda kui segava faktorina.
Nii on riigiametnikud võtnud Mätrite Hääle töö
vägagi terava järelvalve alla.
Lausa nii tugeva järelvalve alla,
et Märtrite Hääle kontori ukse kohale on pandud kaamera,
mis talletab iga inimese näo, kes Märtrite Hääle kontorisse läheb.
Nii võib minugi kena näolapi
leida kusagilt Lõuna-Korea ametnike failidest.
Põhjuseks siis see,
et nad saavad jälgida kogu koostööd, mida Märtrite Hääl kellegagi teeb.
Igakord, kui MH auto
läheb suuri õhupalle õhku lennutamise kohta viima,
tuvastab politsei kiiresti selle registrimärgi
ja saadab oma patrullid juba ette,
kes takistavad nende õhupallide lendu laskmist.
Nii et kuigi rahuläbirääkimiste eesmärk on õilis,
on see MH töö jaoks paras väljakutse,
kuna nad seisavad silmitsi dilemmaga,
kas kuuletuda inimestele või Jumalale?
Eks me kristlastena muidugi tea, kellele tahame kuuletuda,
kuid igapäevaselt pole see lihtne olukord,
milles nad täna on.
Seda kõike kuuldes võib vaatajail tekkida küsimus...
Eriti, kui nad pole näinud me varasemaid saateid
Põhja-Korea olukorra kohta,
et mida need suured õhupallid endas veel kätkevad?
Ütlesid juba, et sinna sisse pannakse Piibleid,
aga mida veel?
Ma nüüd nii väga täpselt ei teagi, kuigi ise neist ju mainisin.
Kuid tean, et nendesse pannakse Piibleid
või õigemini lühendatud versioon Piiblist,
mis kätkeb endas kõige olulisemaid lugusid Piiblist.
Nii et hästi kokkuvõtlik Piibel.
Ühtlasi on nad pannud sinna MP3-pulki,
kuhu on salvestatud Uus Testament.
Küsisin MH töötegijatelt, on neil ka infot,
kas või kuidas need õhupallid kohale jõuavad?
Nad ütlesid, et neil on üks uus kontakt -
üks Põhja-Koreast põgenenud piirivalvurist sõdur,
kes ei ole kristlane.
See sõdur ütles, et neile anti nende õhupallide osas korraldus,
et piiri ääres asuv mets
tuli 4km raadiuses selliselt ära blokeerida,
et sinna ei pääseks ükski tsiviilelanik ega ka ükski sõdur.
Olid vaid teatud sõdurid, kes said minna neid palle tühjendama.
Kuid nad ei tohtinud neid asju isegi avada,
vaid pidid panema suurde kotti, mis läks hävitamisele.
Kuid sõdur, kes sellest rääkis, oli avanud Piibli ja lugenud seda.
Nii et väga huvitav.
Evangeelium jõudis kohale.
Räägime pisut ka Põhja-Korea tagakiusatud kristlastest.
Siinpool räägitakse, et olukord on veidi leebumas
ja läbirääkimiste käigus ning teemana
on räägitud ka tagakiusatud kristlastest,
kelle olukorda on palutud leevendada.
Milline aga on tõeline tegelikkus?
Kõige üldisemas mõttes me teame, et tänu president Trumpi mõjutusele
on mitmed misjonitöö tegijad pääsenud arenguabi raames
Pyongyang'i aladele,
et teha seal teatud asju.
Kuid see on äärmiselt kontrollitud
Nagu põhjakorealased isegi ütlevad: "Pyongyang on kui suur kuliss."
Nii et selle kaudu tehtav töö on üsna väike ja vähese mõjuga.
Kõik on muidugi oluline, aga samas on see siiski vähene.
Mis aga tagakiusatud kristlastesse puutub,
kellest paljud elavad vangilaagrites
ja riigi äärealadel, kuna neid peetakse kui alamklassiks,
siis nende olukord pole kuidagi paranenud.
Vaevalt nad isegi teavad midagi neist rahuläbirääkimistest.
Teemat hoitakse õige pisut orbiidil vaid seetõttu,
et Läänemaailm oleks rahulik ja kõik oleks tasakaalus.
Nii et need rahuläbirääkimised on pigem raskendanud nende tööd.
Millele me peaks pöörama tähelepanu,
kui jutt käib kristlikust tööst Koreas ja Põhja-Korea kristlastest?
Eks neid asju ole palju,
kuid mu enda isiklik südamehüüd
oleks vast Põhja-Korea kristlastest lapsevanemate eest.
Me siin Läänes mõtleme kristlike lapsevanematena,
et muidugi me räägime oma lastele Jeesusest.
Nende olukord aga on väga raske,
sest sealsetes koolides õpetatakse juba maast madalast,
et kui issil või emmel on mõni kummaline raamat
või issi-emme räägivad mingitest teistmoodi asjadest,
siis sellest peaks õpetajale kohe teada andma.
Ja lapsed räägivadki õpetajale, sest neile õpetatakse maast madalast,
et riik, kus nad elavad ja mis on neile kui abiks ja jumalaks,
kannab hoolt ka issi ja emme eest.
Nii arvavadki lapsed, et teevad issile-emmele teene.
Nii ei saagi väikestele lastele rääkida Jeesusest,
kuna alati on oht, et nad võivad kuskil, millalgi midagi välja rääkida.
Nii oleks ülimalt oluline palvetada kristlastest lapsevanemate eest.
Nagu ka vangilaagrites viibivate kristlaste eest.
Need on need kurvad saatused, mille pärast palvetada.
Kurvad mitte vaimses mõttes - hoopis vastupidi!
Aga kurvad saatused inimlikus mõttes,
kuna Põhja-Koreas ei järgita inimõigusi.
Põhja-Koreast suundub palju inimesi mõnda teise riiki tööle.
Riik muidugi saadab neid nii Hiinasse, Venemaale,
Mongooliasse ja teatud lääneriikidessegi.
Nad töötavad seal 3-6 kuud ja peavad siis tagasi tulema.
Nad peavad päeva pealt aru andma, kus nad olid ja mida tegid.
Üsnagi raske olukord.
Kuid kuna nad käivad Koreast ära,
siis kuidas Lõuna-Korea Märtrite Hääle misjonitiib
neisse suhtub?
See on väga akuutne ja ajakohane teema.
See on üks võrratult avatud uks evangeeliumi kuulutamiseks,
mida Lääs saab põhjakorealaste heaks kasutada.
See üleviidav tööjõud,
kellest suurem osa on Venemaal, Hiinas
ja mingil määral ka Mongoolias.
Kuulsin eriti Venemaal tehtavast tööst,
kuhu püütakse saata ka usklikke põhjakorealasi,
keda on nö jüngerdatud.
Nad saadetakse sinna
rääkima oma kaasmaalastele Jeesusest.
Samas pole see üldse mitte lihtne.
Nii on neid õpetatud andma neile töölistele esmalt midagi.
Otsekui humantitaarabina mingeid riideesemeid vms.
Kuid kuulsin sedagi,
et kui neile Venemaal viibivatele põhjakorealastele midagi viidigi,
olid nad sültanud selle peale ja visanud need prügikasti,
öeldes, et nende suur juht kannab hoolt nende eest
ja sh siis ka nende riietuse eest.
Nii et tegu on väljakutsete-rohke missiooniga,
kuna kõik, mida püütaksegi anda või kuidagi aidata,
peab toimuma kui jälgi jätmata.
Ehk siis nad lihtsalt jätavad neid asju siia-sinna,
teades taktikaliselt, et need põhjakorealased leiavad need
Seal on lisaks riietele ka evangeeliumid jms.
Nii et ühtpidi on tegu väga huvitava tööga,
mille eest tasuks samuti palvetada,
et Issand võiks ilmutada end
nii Venemaal kui Hiinas tehtava töö kaudu.
On huvitav, et selleks treenitakse kohe vastavaid inimesi.
Kus nad oma väljaõppe saavad
ja kes need üldse on, kes käivad Jeesusest rääkimas?
Ilmselgelt pole nad Põhja-Koreast pärit,
kuid kusagilt nad ju siiski tulevad.
Kui õigesti mäletan, on tegu põhjakorealastega,
kes elavad Lõuna-Koreas ja saavad nautida nö vaba elu.
Neid on hetkel u 32 000.
Mätrite Hääle töö keskendub paljuski
ka nende põhjakorealaste jüngerdamisele.
Nende sooviks on,
et iga kristlaseks saanud põhjakorealane
looks kontakti mõne Lõuna-Korea kogudusega,
et neil oleks oma kodukogudus, mis ongi väga õige ja piibellik.
Lisaks sellele aitab Märtrite Hääl kohalikke kogudusi
selles jüngerdamise töös.
Seda selliselt,
et neil põhjakorealastest kristlastel tekkiks endal nägemus,
kuidas kuulutada Jumala Sõna ja võita hingi Jeesusele.
Seda siis eelkõige oma kaasmaalaste seas.
Nii ongi üks suur tööpõld Lõuna-Koreas,
kus elab palju mitteusklikke põhjakorealasi.
Kuid osad neist lähevadki siis just nimelt Venemaal tehtavale tööle,
kuna see on väga otsene võimalus
kuulutada evangeeliumi oma mittekristlastest kaasmaalastele.
Ehk siis, neid koolitatakse välja selleks.
Milline see koolituskeskus seal Lõuna-Koreas välja näeb,
mida Märtrite Hääl haldab?
Neil on tõeliselt võrratud ruumid.
Käisime seal oktoobris, kui nad olid just kontorit vahetamas.
Aga neil on tõeliselt kenad ruumid üsna Souli kesklinna lähedal,
kus me ka ööbisime.
Ma seal uues kontoris ise ei käinud,
kuid kuulsin, et nad plaanivad kõige täiega sinna üle kolida.
Kuid seal, kus nad on siiani toimetanud,
on ka väga kenad pinnad ja paar klassiruumi.
Nende töö on seotud nii usklike põhjakorealastega,
kui ka mitteusklike põhjakorealastega, kes alles on liitumas nendega.
Lõuna-Koreas on nii, et selle kogudused
maksavad igakuist tasu kõigile põhjakorealastele,
kes hakkavad käima nende koguduses.
Sest sealsed kogudused on suured ja rikkad
ja nad tahavad teha, mis on õige, mistõttu nad maksavadki vaesematele
Kuid paljud koguduses käijatest pole veel usklikudki.
Samas see on see, kuidas nad sattuvad Märtrite Hääle juurde.
MH püüab jagada need, kes tõeliselt usuvad Jeesusesse,
omaette gruppi.
Ja need, kes on usu poolest alles nö A, B, C-tasandil,
need on eraldi grupis.
Neid kõiki siis jüngerdataksegi seal Märtrite Hääle ruumides,
kus selleks on kohe oma Korea pastorid,
kes õpetavad neile Jumala Sõna
ja annavad samas ka keelenõu,
sest Põhja-Korea keel erineb poole võrra Lõuna-Korea omast
Ehk siis tegu on ühtpidi kui põrandaaluse ülikooliga?
Just nii.
Nad tõesti kasutavadki seda terminit "Põrandaalune ülikool",
kus rahvas, kellega toimetatakse, on jagatud kahte gruppi.
Väga huvitav töö see kõik, millele tahame kaasa aidata.
Tahame aidata ka usklikuks saanud korealasi,
et nad saaks evangeliseerida oma kaasmaalasi.
See on meiegi misjoniühingu üks põhieesmärke,
et evangeelium saaks viidud kõike maailma.
See sünnib rasketes oludes
ja nagu ka sinu jutust kuulnud oleme,
on sealsed väljakutsed tavapärastest veelgi erinevamad.
Me ei kuule mitte iga päev,
mis toimub Põhja-Koread puudutavas evangeelses töös
ja kuidas seda kõike tehakse.
Nii on see ütlemata väärtuslik info, mida meiega täna jagasid.
Kui aga tahaksime aidata kaasa sellele tööle
ja selle põrandaaluse ülikooli tegevusele,
et nad võiks mõista, kuidas olla abiks oma kaasmaalastele,
siis kuidas me saaks kaasa aidata ja toetada neid selles loos?
Ma ise näen, et on 3 peamist viisi,
kuidas ma isiklikult saaksin parimal moel panustada.
Nagu kogu misjonitöös ja misjoniühingute töös me näeme,
on kaks peamist asja, mida saame teha.
Eelkõige toetada vaimses mõttes seda tööd,
mida me ka siit Soomest
koos Lõuna-Korea Märtrite Häälega teeme.
Ehk siis eestpalved ja muul moel vaimulikult abiks olemine
mis on need kõige tähtsamad asjad.
Ja teiseks on Soome Märtrite Hääl
pühendunud aitama Lõuna-Korea Märtrite Häält
ka rahaliselt.
Me siit ju ei saa toimetada põhjakorealaste keskel,
mistõttu me vajamegi kohalikku koostööpartnerit.
Antud juhul on selleks siis Lõuna-Korea Märtrite Hääl.
Nii et me toetame neid ka rahaliselt.
Nii et, kui me vaatajad kogevad, et tahaks ka rahaliselt panustada,
siis olgu Issand ise teie juhtijaks selles loos.
Me ju teame, et Issand armastab rõõmsat andjat.
Ja kolmas asi, mida ei saa unustada, kui räägime oma kallist Soomest,
on see, et me saaksime eelkõige oma kogudustes,
aga ka sõpruskondades ja miks mitte ühiskonna tasandil
hoida nö silme ees inimõiguste teemat ja kristlaste olukorda Põhja-Koreas.
Usun, et see on kolmas viis, mis on äärmiselt oluline.
Tuleme korraks veel selle raamatu juurde tagasi.
Raamat "Kolme põlvkonna usk" on tellitav meie kontorist.
See on ka üsna odav,
kuid see kätkeb endas väga selget sõnumit sellest,
kuidas kolm põlvkonda
on hoidnud väga tugevalt kinni oma usust Jeesusesse Kristusesse
ja seda väga rasketest olukordadest hoolimata.
Mis tundeid see raamat sinus tekitas?
Mind kõnetas juba ainuüksi raamatu kaanel olev lause:
"See on lugu sellest,
kuidas üks Põhja-Korea pere
elas üle 50 aasta jooksul välja Jeesuse misjonikäsku.
Seda maal, kus läbi inimkonna ajaloo on kõige enam kristlasi vihatud."
Lõuna-Koreas viibides oli mu jaoks väga huvitav teada saada,
et Põhja-Koreast pääseb väga vähe kristlasi tulema.
Sest kui oled Põhja-Korea kristlane ja jääd põgenemisel vahele,
saadetakse sind vangilaagrisse, mis on sisuliselt eluaegne.
Vaid vähesed kristlased pääsevad sealt.
Nii ei ole just palju raamatuid,
mis oleks kirjutatud kristlaste vaatenurgast
ja mis räägiks Põhja-Korea kristlaste olukorrast.
Siin see üks nüüd on.
Põhjakorealased peavad olema ka väga valvel detailide suhtes,
mistõttu selle raamatu detailid on igatpidi läbikatsutud ja kontrollitud
ja nii on see raamat veel igati usaldusväärne.
Nii et julgustan väga seda raamatut lugema.
Tore.
Meil on veel hetk aega, mistõttu võiksime rääkida sellest,
kuidas me oma Märtrite Hääle ühingus tahame puudutada neid inimesi,
kes on kui unustuste hõlma jäänud ja kellele peaks ka evangeeliumi viima
Samas on see raske olukord, kuna nii riigid, teatud isikud
või ka terroriorganisatsioonid takistavad kogu seda tööd.
Mida sul selles osas vaatajaile öelda oleks?
Omades ise evangelisti südant mõtlen ehk sellele,
et me ei peaks paluma vaid tagakiusu lõppemise pärast,
aga mõtlema ka sellele,
et need tagakiusatud on oma asupaikades
soolaks ja valguseks.
Palugem siis, et nad võidaks rohkelt hingi
ja saaks rääkida Jeesusest,
nii et inimesed saaksid päästetud ja usklikeks.
Seda siis ka Põhja-Koreas.
Me palume alati kergendust tagakiusatuile,
mis on ühtpidi ka õige,
aga samas tasuks palvetada ka tagakiusajate eest,
et nemadki saaks päästetud ja usklikeks.
Ehk siis sellise palveteema tahaksin jätta me südameile.
- Tõsi ta on.
Sest on juhtunud, et kui tagakiusajate eest on palvetatud
on Jumal tegutsenud selliselt, et nad ongi saanud usklikuks
ja neist on saanud võrratu eeskuju sellest, kuidas Jumal teeb imesid.
Samas aga on nad väga innukad jagama evangeeliumi sõnumit teistega
Sest siis nad mõistavad kõike nii nagu Pauluski,
kes kiusas kord kristlasi taga
ning on valmis kütma Jumala heaks täiega ja kogu oma südmest.
Me siin Läänes oleme ehk liiga palju
mõelnud oma heaolu ja mugavuste peale,
kuid miski ei takista meil kuulutada Jeesusest
veelgi innukamalt ja tuliselt.
- Aamen.
Tänud su aja eest koos meiega!
Õnnistusi su töödesse-tegemistesse
ja ka su koju ning abiellu!
Ole õnnistatud! - Tänan.
Tõlge: Anne-Ly Raukas