Uusi tilanne Pohjois-Koreassa ja Kiinassa on haaste maiden kristityille.
Vapaissa maissa elävät kristityt rukoilevat heidän puolestaan, -
että heillä voisi olla tulevaisuus ja että he olisivat kestävät vainoissa -
uskoen Jeesukseen.
Meillä on vieras, joka on ollut ohjelmassa kahdesti aiemminkin.
Hän tuntee hyvin tilanteet noissa kahdessa maassa, -
jotka aiheuttavat päänsärkyä vapaudessa eläville kristityille.
Miten on mahdollista olla kristitty niin kovan painostuksen alaisena?
Tervetuloa seuraamaan Marttyyrien ääni -ohjelmaa.
Vieraamme on käynyt Suomessa kahdesti.
Olet erittäin tervetullut ohjelmaamme!
Olen iloinen, että pääsit tänne.
Tämä on hyvin erityinen hetki.
Olet mukana Pohjois-Korean työssä.
Pohjois- ja Etelä-Korean johtajat tapasivat -
ja kävivät joitain neuvotteluja, -
jotta maiden välille voisi tulla rauha.
Mutta puhutaanpa nyt hieman siitä, -
millainen on kristittyjen tilanne Pohjois-Koreassa.
Tilanne on hieman muuttunut Pohjois-Koreassa ja Kiinassa.
Tilanne Kiinassa on vaikeutunut -
kahden viimeksi kuluneen vuoden, erityisesti kahden kuukauden aikana.
Myös Pohjois-Korean tilanne on muuttunut.
Ohjelman taltiointihetkellä Pohjois- ja Etelä-Korean johtajat tapaavat.
He neuvottelevat, miten voisivat olla ystäviä.
Länsimaissa keskustellaan, -
voisivatko suhteet Pohjois-Koreaan lähentyä uudella tavalla.
Kenties. Nähtäväksi jää.
Siksi onkin erittäin tärkeää esittää sinulle kysymys, -
ja varmasti annat hyvän vastauksen. Mitä näissä maissa tapahtuu?
Mielestäni on olemassa yksi hyvä vihje, jota on tärkeää tarkastella, -
kun yritetään ymmärtää tämänhetkistä tilannetta: -
Miten maanalaiset kristityt reagoivat tilanteeseen?
Tällä hetkellä muualla maailmassa -
lähes 3 000 mediaa ja toimittajaa ovat raportoineet näistä asioista.
Ihmisillä oli hyvin lämmin tunne, kun he näkivät Kim Jong-unin -
ylittävän rajan Etelä-Koreaan. Siinä on rauhan tuntu.
Kuitenkin kun puhumme Pohjois-Korean kristittyjen kanssa, -
he sanovat, ettei Pohjois-Korean suhtautuminen ole muuttunut -
viiteenkymmeneen vuoteen. - Sama meno jatkuu.
Kun Kim Jong-un ylitti rajalinjan tänään, hän ei katunut -
Pohjois-Korean ihmisoikeusrikkomuksia.
Hän ei sanonut, että maan on aika muuttua -
tai että ihmisoikeusongelmat pitää korjata.
Hän sanoi maansa saavuttaneen ydinteknisen osaamisen.
Hänen asenteensa oli: "Minä olen vahva. Te etsitte neuvotteluyhteyttä.
Laadimme sopimuksen, joka on suotuisa Pohjois-Korean hallinnolle."
Se ei johdu Pohjois-Korean kristittyjen skeptisyydestä -
tai virheellisistä tiedoista, -
vaan siitä, että he ovat asuneet siellä pitkään.
He tietävät, miten Pohjois-Korean media kertoo asiasta.
Pohjois-Korean median kertomus on selvä: Kim Jong-un on vahva, -
ja hän tulee saavuttamaan maan pitkäaikaiset tavoitteet.
Mikään ei ole muuttunut.
Tämä on suurta aikaa Pohjois-Korean hallinnolle, mutta ei kristityille.
Sanoit, että tilanne on pysynyt muuttumattomana 50 vuotta.
Aivan. Vielä vuonna 2001 Kim Jong-il, Kim Jong-unin isä, sanoi, -
että maan pitää saada ydinase. Silloin se voi saavuttaa kaikki tavoitteensa.
Juuri niin he tekivät.
Ihmiset luulevat, että Pohjois-Korean hallinto on jotenkin hullu tuuliviiri.
Mutta Pohjois-Korean hallinto on ollut hyvin johdonmukainen.
USA:n, Suomen ja Etelä-Korean demokratioissa hallinnot muuttuvat.
Pohjois-Koreassa on ollut Kim Il-sung, Kim Jong-il ja Kim Jong-un.
Armeijaa ja kommunistipuoluetta ovat johtaneet likipitäen samat henkilöt.
Tavoitteetkin ovat pysyneet samoina.
Haasteet, joita Pohjois-Korean vainotut kristityt kohtasivat eilen, -
ovat samoja tänäänkin.
Pohjois-Korean vainotut kristityt eivät katso rauhankokouksia ja sano: -
"Tämä on läpimurto!"
He ihmettelevät, miksei maailma näe asioiden todellista laitaa.
Siksi meidän täytyy antaa heille ääni.
Miten on mahdollista tehdä se niin hyvin, -
että se tulee ymmärretyksi?
Joidenkin kuukausien kuluttua -
presidentti Trump menee sinne neuvottelemaan.
Tilanne saattaa muuttua.
Se voi olla Korean sodan loppu.
Kim Jong-un ja Pohjois-Korea osaavat manipuloida kansainvälistä mediaa.
Kim Jong-un näytti tänään Nobelin rauhanpalkinnon voittajalta.
Hän laittoi kätensä lapsen päälle ja hymyili leveästi.
Hän vitsailee ja saa ihmiset nauramaan.
Mutta hän ei ole kertaakaan sanonut: "Kadun tekojani.
Kadun sitä, miten olen kohdellut kansaani."
Pohjois-Koreassa ihmisen tehtävä on olla uskollinen -
ja hyödyllinen Kimin suvulle. Se ei ole muuttunut. Siksi kristityt kärsivät.
Pohjois-Korean kristityt uskovat, että ihminen on luotu Jumalan kuvaksi.
Se tarkoittaa, että ruoka, koti ja hyvä kohtelu kuuluvat kaikille -
riippumatta siitä, onko ihminen hyödyllinen valtaa pitäville.
Jos joku kääntyy kristityksi, mitä se tarkoittaa?
Valitettavasti se tarkoittaa samaa asiaa tänään kuin eilen -
ja 50 vuotta sitten.
Pohjois-Korea on ollut hyvin johdonmukainen 50 vuotta -
eli kolmen sukupolven ajan.
Pohjois-Korea hävittää järjestelmällisesti kristittyjä, -
kristityiksi epäiltyjä ja kristityistä perheistä tulevia.
Asiaa pidetään edelleen rikoksena valtiota vastaan.
Ei ole mitään merkkiä siitä, että asia muuttuisi -
näiden "rauhanneuvottelujen" tuloksena.
Pohjois-Korean maanalaiset kristityt -
eivät rukoile Korean sodan loppumisen puolesta.
Ongelma Pohjois-Koreassa ei ollut Korean sota.
Nyt Kim Jong-un on onnistunut vakuuttamaan maailman, -
ettei Pohjois-Korealla ollut muuta vaihtoehtoa kuin kehittää ydinase -
Yhdysvaltojen ja Etelä-Korean vihamielisyyden takia.
Se on ollut Pohjois-Korean kanta aina,
mutta nyt kaikki maailmalla uskovat sen. "Aivan. Jos solmitaan rauha, -
Pohjois-Korea voi hankkia kansalle ruokaa rahoilla, -
jotka se aikoi käyttää aseisiin."
Jopa Maailman ruokaohjelma on tunnustanut, -
ettei ongelmana ole ruokapula vaan usko, -
että ihmiset ansaitsevat syödä vain, jos he ovat uskollisia hallinnolle.
Asia ei ole muuttunut 50 vuoteen. Kristinusko on suurin uhka valtiolle.
Se uhkaa Pohjois-Korean valtiota, -
sillä se paljastaa Pohjois-Korean valtionuskonnon juchen, -
Kim Il-sungin ideologian, petkutuksena.
Se antaa erilaisen perustelun sille, miksi ihmisiä tulee kohdella hyvin.
Niitä asioida tulisi tarkastella, kun pohditaan, -
mikä tuo todellisen rauhan Pohjois- ja Etelä-Korean välille tai muutoksen.
Ei se, että Kim Jong-un astuu rajan yli, eikä se, että Korean sota päättyy.
Nämä ovat asioita, joita Pohjois-Korea on halunnut jo vuosia.
Nyt se saavuttaa ne tekemättä mitään muutoksia.
Entäpä Etelä-Korean kansa? Odottaako se rauhaa?
Riippuu ikäryhmästä.
Vanhempi sukupolvi toivoo Koreoiden yhdistymistä.
Nuoret näkevät Pohjois-Korean täysin eri maana.
Kieli on 40-prosenttisesti erilainen. Kulttuuri on täysin erilainen.
Nuorten mielestä Pohjois-Korean modernisoiminen olisi liian kallista.
Mutta mielestäni kristittyjen tulisi kiinnittää huomiota johonkin muuhun.
Kristittyjen tulisi keskittyä siihen, -
että pysyvä muutos syntyy vain silloin, kun Jumala tuo rauhan.
Rauha tulee parannuksenteon kautta. "Minä olen tehnyt väärin."
Yksikään Pohjois-Korean johtaja ei ole ikinä sanonut: -
"On väärin rangaista ihmisiä heidän poliittisen näkemyksensä takia -
tai vangita ihmisiä heidän uskonsa takia.
On väärin sulkea ihmisiä keskitysleireille, -
koska emme pidä heitä hyödyllisinä tai uskollisina."
Niitä asioita pitää tarkkailla, jos haluamme muutosta Koreaan.
Meidän täytyy siis jatkaa rukoilemista -
ja tehdä kaikkemme antaaksemme äänen totuudelle, -
jotta ihmiset ymmärtävät tilanteen.
Ei pidä kuunnella, mitä Kim Jong-un sanoo rauhasta.
Tulee kuunnella Pohjois-Korean veljiä ja sisaria.
He eivät rukoile, että johtaja vaihtuisi.
He rukoilevat, että johtajan sydän muuttuisi. Parannuksentekoa.
Sekä Pohjois- että Etelä-Korean tulee tehdä parannusta.
Molempien Koreoiden tulee sanoa: "On jotain tärkeämpää kuin talous, -
materiaalinen hyvinvointi -
tai sotilaallinen turvallisuus."
Tärkein asia on, että olemme yhtä mieltä siitä, -
että ihminen on luotu Jumalan kuvaksi.
Kaikki ihmiset ansaitsevat perusihmisoikeudet -
vain sen perustella, että olemme olemassa.
Etelä-Koreassakin etenkin nuorten keskuudessa on paljon materialismia.
Materialismin mukaan olemme arvokkaampia, -
jos meillä on tietyntyyppiset vaatteet tai jos näytämme tietynlaiselta.
Nykyään kiinnitetään paljon huomiota ulkokuoreen.
Pohjois- ja Etelä-Koreoiden vinoumat eivät ole niin erilaisia.
Molemmat etsivät rauhaa ja turvallisuutta muualta -
kuin Jumalalta -
ja muulta pohjalta kuin siitä, että meidät on luotu Jumalan kuvaksi.
Puhutaanpa sitten hieman työstänne.
Julistatte evankeliumia radion ja ilmapallojen avulla.
Millaisia haasteita työssänne on?
Se on tärkeä kysymys.
Kaikki, mitä teemme, on laillista Pohjois-Korean perustuslain mukaan.
Pohjois-Korean perustuslaki takaa uskonnonvapauden kaikille asukkaille.
Kun Pohjois-Korean hallinto vastasi YK:lle -
huolista, jotka YK esitti uskonnonvapauksista, -
Pohjois-Korean hallinto vastasi: -
"Pohjois-Korean perustuslain mukaan kaikilla maassa on uskonnonvapaus.
Kaikki pohjoiskorealaiset ovat valinneet juche-ideologian."
Siksi juche luokiteltiin uskonnolliseksi ideologiaksi.
Pohjois-Korean hallinto itse vertaa juchea uskontoon.
Juche, Pohjois-Korean ideologia tai uskonto, -
on maailman kymmenenneksi suurin uskonto.
Sen mukaan ihmiset ansaitsevat elää, syödä ja saada turvallisen elämän, -
vain jos he ovat uskollisia suurelle johtajalle.
Jos ajatellaan työtänne, voivatko nämä tilanteet tuoda rajoituksia?
Nythän tilanne on uudenlainen, -
jos aletaan neuvotella rauhasta ja jonkinlaisesta yhdentymisestä, -
esimerkiksi siitä, että sukulaiset voisivat tavata toisiaan.
Se aiheuttaa meille vaikeuksia nyt.
Etelä-Korea haluaa varmistaa, -
ettei mikään järjestö tee mitään, jota voisi pitää epäkunnioittavana -
Kimin dynastiaa kohtaan.
Epäkunnioittavana pidetään esimerkiksi radiolähetyksiämme.
Se on evankeliumin sanomaa, ei poliittisia sanomia.
Raamattujen lähettämistä ilmapalloilla pidetään epäkunnioittavana johtajalle.
Samoin, kun evankelioimme -
tai opetuslapseutamme pohjoiskorealaisia, -
joita hallinto lähettää ulkomaille tienaamaan rahaa maalle.
Pohjois-Korean hallinto tukee uskonnonvapautta virallisesti, -
mutta kaikki toiminta tulkitaan epäkunnioittavaksi johtajaa kohtaan.
Se on haastavaa. Erityisen haastavaa on, kun Etelä-Korean hallinto -
kehottaa varovaisuuteen, ettei Kim Jong-un närkästy.
Siksi on tärkeää rukoilla -
ja luottaa Jumalaan, jotta työ olisi mahdollista ja kaikki olisi avointa -
ja voisitte jatkaa työtänne.
Kristittyjen on tärkeää muistaa kaksi asiaa.
Ensinnäkin Jumala on koko tilanteen yläpuolella. Hän sallii tämän kaiken.
Toiseksi meidän tulee olla valmiita -
maksamaan evankeliumin todistajana olemisen hinta.
Marttyyrien äänessä emme ole poliittisia tai aggressiivisia -
emmekä yritä aiheuttaa ongelmia, -
mutta me jatkamme Pohjois-Korean maanalaisten kristittyjen tukemista -
ja varustamista. Teemme samaa myös Kiinassa, -
jossa myös kohtaamme uudenlaisia vaikeuksia -
helmikuussa voimaantulleiden uusien lakien vuoksi.
Nyt, ensikertaa Kiinan historiassa, on rikos -
osallistua rekisteröimättömien kirkkojen toimintaan.
Siirrytäänkin puhumaan Kiinasta ja sen ajankohtaisesta tilanteesta.
Jokin on muuttunut viime kerrasta.
Helmikuun 1. päivänä -
uskontoasioiden tilanne päivitettiin.
Kohtaatte siis uusia tilanteita. Mitä tarkalleen ottaen tapahtuu?
Kiinan hallinto julkaisi uudet ohjeet.
He sanoivat, että ne takaavat kiinalaisten uskonnonvapauden.
Niin he mainostivat ohjeistusta, -
mutta ohjeistus sisältää rajoituksia uskonnonvapaudelle.
Kristittyjen näkökulmasta huolestuttavinta on se, -
että ensikertaa on rikos osallistua rekisteröimättömän kirkon toimintaan.
Toiseksi, kuvitellaan, että omistaisin liikeyrityksen -
ja antaisin rekisteröimättömälle seurakunnan luvan -
käyttää tilojani uskonnollisille toimille.
Liikkeenomistaja voi saada vankeutta tai sakkoja, -
koska hän antoi tilat rekisteröimättö- män uskonnollisen toiminnan käyttöön
Ensikertaa on nyt rikos, jos rekisteröimätön kristitty -
matkustaa ulkomaille ja osallistuu uskonnolliseen koulutukseen -
sinun ja minun kaltaisten ihmisten kanssa.
Lisäksi rekisteröimättömän kristityn ei enää saa vastaanottaa -
saada taloudellista apua ulkomailta.
Jos haluaisimme esimerkiksi tukea kiinalaismarttyyrien perheitä, -
esimerkiksi helmikuussa tapetun asianajaja Li Baiguangin perhettä, -
jos yrittäisimme tukea hänen perhettään, -
hänen perhettään rangaistaisiin, koska se saa avustusta kristityiltä.
Kiinan hallinto sanoo: "Tämä takaa uskonnonvapauden."
Mutta kristittyjen tulisi tuoda esiin se, -
että Kiinan hallinto yrittää eristää seurakunnan muusta maailmasta.
Rekisteröityä kirkkoa valvovan viraston päällikkö sanoi: -
"Mikään uskonto ei ole hallinnon yläpuolella."
Se on selvä kannanotto Kiinan hallinnolta.
Sen mukaan kristinusko on hallinnon alapuolella.
Hallinto haluaa seurakunnan, jolla on kiinalaiset ominaispiirteet.
Se kuulostaa hyvältä, sillä tietysti kristinuskon tulisi heijastella -
Jumalan kiinalaisille antaman kulttuurin lahjoja.
Kiinan hallinto haluaa kuitenkin kontrolloida kristinuskoa.
Jokaisen tulee rekisteröityä.
Kristityillä ei saa olla yhteyksiä muiden maiden kristittyihin.
He eivät voi oppia heiltä eikä saada tai antaa avustusta ilman hallinnon lupaa.
Nyt käyttöönotetut lait ovat hyvin hankalia.
Ihmisiä on jo kuollut marttyyreinä.
Ristejä on revitty alas kirkkojen katolta.
Nyt kirkkoihin on asennettu valvontakameroita, -
joilla kuvataan puhujakoroketta, -
jotta hallinto voi valvoa, mitä pastori sanoo.
Hallinto rakentaa toimistoja kirkkoihin, jotta sillä olisi toimisto niissä.
Muualla asuvien kristittyjen täytyy kysyä, -
voimmeko seistä vierestä tekemättä mitään.
Meidän tulee nyt seistä veljiemme ja sisartemme rinnalla ja olla valmiit -
maksamaan hinta ja kärsimään heidän kanssaan, -
jotta Kiinan rekisteröimätön seurakunta ei jää eristyksiin.
Pelkääkö Kiinan hallinto sitä, että seurakunta kasvaa -
ja kristittyjen määrä kasvaa Kiinassa?
Ensinnäkin uskon, että hallinto pelkää, koska rekisteröimätön seurakunta -
on kasvanut paljon nopeammin kuin hallinto ennusti.
Kiinan kristillisen väestön arvioidaan olevan jo nyt maailman suurimpia.
Vuoteen 2050 mennessä Kiinan kristitty väestö on maailman suurin.
Samaan aikaan Kiinan hallinto näkee mielestäni mahdollisuuden.
Se yrittää saada kiinalaiset sanomaan: -
"Voit olla kristitty, mutta se on jokaisen oma henkilökohtainen asia.
Se on jotain, mitä ajattelee omasta hengellisyydestään yksityisesti, -
mutta se ei muuta ihmisen maailmankuvaa.
Sama on Suomessa. Uskontoa pidetään yksityisasiana.
Jos kertoo uskostaan julkisesti -
ja todistaa muille, siitä joutuu ongelmiin.
Kiinan hallinto on hyvin samanlainen kuin hallinnot Euroopassa ja muualla.
Se sanoo: "Uskomme uskonnonvapauteen niin vahvasti, -
ettei sinun pidä kertoa minulle, miten uskoa."
Ihmiset pitävät sitä hyvänä asiana.
Ongelmana on se, haluammeko maailman, -
jossa voin sanoa, että Jeesus on henkilökohtainen Vapahtajani, -
mutta ei voi sanoa: Jeesus on Herra Hän vielä tuomitsee elävät ja kuolleet.
Kiinalaiset voivat hyvin sanoa: "Jeesus Kristus on henkilökohtainen Herrani", -
kunhan kirkko on kommunismipuolueen alaisuudessa.
Jos sanon, että Jeesus tulee tuomitsemaan elävät ja kuolleet, -
myös Xi Jinpingin, joka tulee olemaan Kiinan presidentti loppuikänsä, -
se ei ole hyväksyttävää. Eräs nainen Kiinassa -
on vieraillut viime vuosina valtion tapahtumissa.
Hänellä on kyltti, jossa lukee: "Jumala rakastaa Kiinaa.
Jumala valvoo presidentti Xi Jinpingiä ja vaimoa. Hän haluaa, -
että he tekevät parannuksen ja tulevat tuntemaan Jeesuksen."
Ajatus, että Jeesus on Xi Jinpingin yläpuolella, ei ole hyväksyttävä.
Heillä on varmasti ollut käynnissä jonkinlainen prosessi.
Kiinassa on ollut näennäinen vapaus jo useita vuosia.
On seurattu, missä on kristittyjä, jotta voisi toimia.
Meidän länsimaalaisten on vaikea ymmärtää sitä. Etenkin me USA:ssa -
ajattelemme yhden tai kahden vuoden päähän.
Kiina ajattelee 50 tai 100 vuoden päähän.
Tutkijoiden mukaan Kiinalla on 50-vuotissuunnitelma -
tulla maailman johtavaksi suurvallaksi.
Se haluaa korvata USA:n Euroopassa, -
Suomessa, Afrikassa ja Australiassa -
tullakseen vaikutusvaltaisimmaksi maaksi noissa maissa.
Kiinan suunnitelma etenee hyvin, mutta me emme näe sitä, -
sillä tarkastelemme lyhyen aikavälin muutoksia.
Kiina on strategisesti tunnettu siitä, -
että se saartaa vihollisensa ja nielee ne sitten.
Ohjelma-aikaa on hieman yli minuutti.
Mitä me kristityt voimme tehdä täällä Suomessa -
Kiinan ja Pohjois-Korean kristittyjen hyväksi?
Sanon jotain, joka voi olla yllättävää.
Voisi odottaa, että rohkaisen ihmisiä rukoilemaan. Totta kai se on tärkeää.
Mutta haastan Suomen kristittyjä tekemään jotain lisäksi.
Haastan Suomen kristittyjä oppimaan Pohjois-Korean ja Kiinan kristityiltä.
Marttyyrien äänellä on useita kirjoja, joita suosittelen. Ne kertovat, -
miten Pohjois-Korean ja Kiinan kristityt ovat edelleen uskollisia.
Myös Marttyyrien ääni -lehdessä kerrotaan, miten kristityt eivät pelkää.
He ovat optimistisia. He tietävät, että Jeesus on Herra -
ja tulee olemaan takaisintuloonsa asti.
Kiitos, tri Eric Foley, tästä keskustelusta.
On mahtavaa ymmärtää, että olemme avoimen taivaan alla.
Täällä työtämme voidaan rajoittaa, -
mutta kun taivas on avoinna, Jumalan käsi voi avata muita mahdollisuuksia.
Meillä on suuri Jumala. - Niin on.
Kiitos. Jumalan siunausta! - Kiitos.
Suomennos: Marianne Tenetz