Martyr (från latin och forngrekiska)
1. Någon som lider för sin tro. 2. Någon som dör för sin tro.
Även i dag förföljs kristna
misshandlas
tillfångatas
torteras
varje dag
Tänk på dem som sitter i fängelse som om ni var deras medfångar, -
och på dem som blir misshandlade som om det gällde er egen kropp.
Hebr 13:3
"Martyrernas röst" i Finland
Journalisten och författaren Mari Turunen skriver i sin bok -
"Kääntyneet" (de omvända) om en asylsökande som blivit kristen: -
"Jag ringde till mina föräldrar som redan hört att jag blivit kristen.
De var mycket arga.
De berättade att de varit tvungna att flytta från sin hemby till huvudstaden.
De blev pressade av bygemenskapen.
Jag har inte hört av dem efter det telefonsamtalet.
Jag hörde att vårt hem har krossats.
Och senare hörde jag att min familj har dödats."
Den asylsökandes liv förändras totalt då han blir kristen.
Blir Jesu efterföljare.
Alla blir inte överlyckliga och påtryckningarna börjar.
Sådana kan förekomma också här i Finland.
Om detta ska vi tala tillsammans med -
redaktören och författaren Mari Turunen som sitter här mittemot mig.
Välkommen till programmet Mari. - Tack.
Vi har hjälp av boken "Kääntyneet" (de omvända).
Det är en nyutkommen bok.
Den har diskuterats även på nationell tv.
Nu ska vi diskutera ämnet här i detta program.
Mari, hur föddes den här boken egentligen?
Du är journalist till yrket.
Vad fick dig att skriva en bok som denna?
Allt började på hösten 2015 -
då rekordmånga asylsökande kom till Finland.
Mycket snart efteråt hördes det från olika håll i Finland -
att många av dessa asylsökande från det krigiska Mellanöstern -
har varit aktiva i församlingarna och också blivit döpta.
På våren 2016 gjorde jag en kartläggning av döpta -
i lutherska lokalförsamlingar.
Jag försökte ta reda på hur många som döpts i detta tidiga skede.
Det skrällde i mina öron att väldigt många kyrkoherdar -
betonade att de alla måste förbli anonyma.
Varken församlingar eller orter fick nämnas vid namn. Av säkerhetsskäl.
Detta betonade de trots att jag själv i början av samtalet sa -
att inga orter nämns.
Det började störa mig. Det är ett intressant fenomen att vi är i Finland -
och kyrkoherdarna fruktar för sina döpta medlemmars säkerhet.
Uppgifterna får inte vara offentliga.
Jag hade detta i bakhuvudet en tid.
På våren 2017 började det till Uusi Tie, tidningen där jag jobbar, -
komma tips på reportage om att dessa konvertiter, -
dessa nya kristna, utsätts för press -
en del har misshandlats på förläggningarna och annat tråkigt.
"Grip tag i ämnet och skriv om det!"
På redaktionsmötet fick jag i uppgift att ta itu med ämnet.
Då jag började gräva i saken -
började jag få en bild av att vi nu inte talade om jobbiga enskilda fall -
som i sig hade varit allvarligt, men att det var fråga om en större sak.
Det gav mig impulsen att samla in dessa berättelser -
och placera dem i en större kontext i boken.
Det gäller alltså korta berättelser som de asylsökande berättat för dig.
Hur kom boken till som ett samarbete mellan redaktör och asylsökande?
Hur gick det till?
Jag måste verkligen beakta säkerhetsaspekten i redigeringen.
Därför kunde jag inte skriva en enda berättelse från början till slut.
Där skulle ha funnits så mycket identifierbar information.
Jag måste hugga materialet i bitar.
Som du sa, i små berättelser.
Jag delade upp materialet i olika teman.
Jag skrev inte ner 31 människors historia.
Det hade varit möjligt, -
men av säkerhetsskäl måste uppgifterna suddas ut.
Jag hittade dessa intervjuobjekt -
genom finländare som arbetar med immigranter.
Därför vågade de berätta sin historia för mig.
Eftersom det fanns en pålitlig kristen med i bilden -
som på sätt och vis garanterade att de tryggt kunde tala med mig.
Vi på Martyrernas röst började genast sälja denna.
Ett gripande verk som gått åt som på heta stenar.
Om jag talat om Martyrernas röst någonstans har dessa genast gått åt.
Det var bra att höra.
Du vill säkert att just rätt läsare finner denna bok.
Vilka vill du framför allt nå med denna bok?
Då jag skrev tänkte jag närmast på -
vissa grupper. Främst de som befinner sig på sådana positioner -
att de kan påverka. Jag önskar verkligen att de skulle få tag på den.
Där finns ett ganska unikt material -
för poliser, för Migrationsverket, för Inrikesministeriet -
för personer som jobbar på sådana platser -
att de kanske behöva hjälp att förstå trons betydelse bland immigranterna.
Och den alarmerande situationen -
att vi måste hitta sätt att trygga religionsfriheten i dag i Finland.
Men å andra sidan tänkte jag också -
på vanliga finländare och på församlingsaktiva och -tjänare.
Vi behöver en växande förståelse -
och om jag tänker på församlingen hoppas jag att boken kunde väcka -
en större empati -
för de immigranter och asylsökande som vågar ta risken -
att kliva över tröskeln till församlingen.
Om bara våra församlingar kunde vara varma och ta emot dem -
för berättelserna visar att priset -
som de kan vara tvungna att betala bara för att de gått in i en kyrka -
kan vara verkligt svindlande.
Vi ska nu gå igenom de ämnen du tar upp här i boken.
Asylsökande som blivit kristna utsätts för påtryckningar.
De blir utsatta för en ständig press.
Eller får utstå en del påtryckningar.
Då en asylsökande konverterar till kristendomen möts han av detta.
Antingen av rumskamrater eller av andra.
Hurdana uttryck tar sig dessa påtryckningar?
På flyktingförläggningarna? Påtryckningarna där?
Bakgrunden är alltså den att vi talar om kristna som lämnat islam.
I islam är gemenskapen mycket stark.
Dit hör också begrepp som heder och skam.
Det värsta man kan göra i den muslimska gemenskapen -
är att överge islam, för det drar skam över hela samfundet.
Därför är det något som gäller alla.
Det är inte bara individens beslut, det berör alla.
Det här är något man inte förstår i Finland -
för vi anser religionen vara en privatsak.
Om vi inser det förstår vi också bättre dem som jag intervjuade.
Men du frågade hur pressen tar sig uttryck.
Nästan alla de som svarade hade blivit utskällda.
Väldigt många hade upplevt att de blev isolerade.
Man kallas för avfälling och i några länder -
de kommer ifrån innebär det i praktiken en dödsdom i sig.
- Ja i sharialagen om man avfaller från islam...
Om man kallar dig avfälling så hör du i det ett allvarligt hot.
Isoleringen syns främst vid de gemensamma matstunderna.
En avfälling är oren och man kan inte äta vid samma bord som han.
Men det förekom även allvarligare saker. Alla sorters trakasserier.
Man slog på fönstren så den omvände inte kunde sova på nätterna eller -
så smutsade man ner hans kläder medan han var i duschen.
Allt möjligt sådant tråkigt.
Allvarligare var att av de 31 intervjuade var det fem -
som blivit misshandlade på grund av att de kommit till tro.
Två hade tvingats till skilsmässa.
Detta skulle jag kalla mycket allvarliga företeelser.
Även allvarliga dödshot hade förekommit.
Dessa påtryckningar ryms inom en bred skala.
En ojämlikhet kommer lätt fram.
De asylsökande utgör ju en gemenskap på förläggningarna.
Deltar även andra än de asylsökande själva?
Där kan ju finnas muslimska anställda, förutom den finska personalen.
I de intervjuades erfarenhet begränsades påtryckningen -
inte endast till förläggningarna.
Det mesta hände ju där, för där bodde de.
Men i påtryckningarna deltog också muslimer som bott längre i Finland -
och inte var asylsökande.
Och närstående och släktingar i de land de lämnat.
Vi lever nu i en tidsålder av sociala medier.
Informationen förmedlas otroligt snabbt. Det som sker i Finland -
kunde ses på bilder och videon i hembyn, kanske av föräldrarna -
redan innan konvertiterna själva hunnit berätta om det.
Det var mycket flerdimensionellt. - Precis.
Jag hörde att på någon förläggning hade det hänt att då -
kristna församlingsarbetare kom dit fick de inte tala om tro eller politik.
De hade svårt att ens inbjuda till något kristet möte.
Men då en imam kom och hämtade folk till moskén -
fick han ostört gå in i rummen och inbjuda folk.
Stötte du på något sådant?
Några berättade om just något i den stilen som de upplevde som orättvist.
Under ramadan organiserades saker och ting mycket enligt muslimernas -
fastetid, för att passa in med den.
Medan kristna högtider inte noterades på samma sätt på förläggningarna.
Sedan gällande vem som får komma, vem som får inbjuda eller skjutsa -
till församlingen eller moskén, så sådant förekom till en viss grad.
Låt oss tala lite om att bli utestängd ur gemenskapen.
Då den asylsökande kommer till en kristen tro och -
speciellt då han har blivit döpt -
blir han förkastad av släkt och samfund.
På så sätt sprids informationen ut i ursprungslandet.
Och också i Finland utövar andra muslimer påtryckningar.
Sylvia Akar vid Helsingfors universitet talar om detta i din bok.
Det berörde mig, då jag känner Sylvia Akar personligen, på något sätt.
Jag har talat vid samma seminarium som hon på Migrationsverket.
Där träffades vi.
"I praktiken innebär det att man ger upp islam -
att man även ger upp familj och släkt.
Detta är en stor skam för familjen." Som du sa.
"T.ex. i Irak som inte har ett funktionerande rättsväsen -
tar man ibland lagen i egna händer.
Akar påpekar att våld inte är berättigat."
Då vi betänker att detta sker i någon människas liv -
hur märks det på förläggningen, i enheten där?
Och i dessa människors liv?
Hur reagerar de? Var det tal om det?
Alla tog upp detta.
Släkten hade övergett dem. De som visste. Några visste inte ännu.
De var ännu inte övergivna. Men ingens släkt hade accepterat detta.
Var det tal om hur detta påverkat deras liv och relationer?
I deras kultur är familjen, släkten och samfundet mycket centralt.
Att bli tvungen att t.ex. av sin egen far få höra att: -
"Du är inte längre min son. Ring aldrig mera till oss."
Om du tänker dig att din egen far sa så åt dig -
så är de så iskalla ord -
att även en finländares hjärta skulle brista.
Även om vi lever i ett extremt individualistiskt samhälle.
För dem gick denna erfarenhet mycket djupare.
Den kulturella bakgrunden är en annan.
Det var en grym erfarenhet. Att liksom skäras av -
från det som hela livet har vilat på.
För en del av dem kom det som en chock -
att detta verkligen hände.
Detta var en erfarenhet som förenade alla de intervjuade.
Du skriver om en ytterst viktig sak i din bok.
Om kvinnornas situation då de blir kristna.
Kvinnans egenvärde och känsloliv är viktiga för henne -
och en del i att hon kan ta hand om sin familj.
Att hon kan bevara enheten i familjen.
Man brukar säga att kvinnan är hemmets själ.
Jag måste medge att då det gäller min egen fru -
att om hon inte är där känns hushållet ganska ensamt och tomt.
Hon har själen med sig så att där är liv.
Den enheten försöker man söndra hos dem som blir kristna eller -
överhuvudtaget vänder sig bort från den muslimska religionen.
Kan du berätta lite mer om den här frågan?
Kvinnor som vänder sig bort från islam -
befinner sig i en mycket sårbar ställning.
Då det gäller dem utsätts de för två speciella sorts påtryckningar.
De mötte allt detsamma som männen, men dessutom -
verkade där finnas drag som att smutsa ner deras rykte -
och att isolera dem från barnen.
Jag intervjuade endast två kvinnor, men -
genom vad männen sa vidgades bilden av kvinnorna.
T.ex. mannen i en familj som omvänt sig till kristendomen berättade -
att andra män förbjuder sina fruar att diskutera med hans kristna fru.
Hon ska isoleras.
Orsaken är att hon är en "dålig kvinna" -
och hon har ett tvivelaktigt rykte.
Mannen anklagades för att prostituera sin fru.
Att smutskasta människors rykte -
och kalla kvinnorna för horor, det kom fram -
då det gäller dessa ex-muslimer som omvänt sig till kristendomen.
En annan grym och hemsk sak var att skilja dem från barnen.
Jag träffade en kvinna vars man fortfarande var muslim.
Frun hade omvänt sig till kristendomen.
Mannen försökte bryta all kontakt mellan modern och barnet.
Han skällde ut mamman inför barnet, -
kallade henne en dålig kvinnan och försökte hindra dem att träffas.
Det är ju chockande för en kvinna att var tvungen att ge upp sitt barn.
I en del fall har man senare fått tillbaka barnen.
Men det har tagit flera år.
Och hur påverkar det månne barnens känsloliv?
Det kan leda till reaktioner i framtiden. Det är upprörande.
Eftersom jag själv var intresserad av kvinnornas situation intervjuade jag -
också Minna Oikarinen som är socialarbetare -
och har lång erfarenhet i att arbeta med somalier i Finland.
Hon bekräftade att även i det samfundet -
finns det i Finland många fall där man isolerats från barnen.
Det har gått så långt som till kidnappning av barnen.
Det är mycket smärtsamma erfarenheter -
men på grund av säkerhetsaspekter och för att man vill skona barnen -
kan man inte tala om dessa fall med namns nämnande.
En sådan person var med i detta program tillsammans med Minna.
Det är en smärtsam sak.
Då någon blir en ex-muslim -
så reagerar han själv på något sätt.
Den reaktionen kan innebära att han -
som vi märkt, lever i otrygga förhållanden -
och han kan kanske inte ens får besöka sitt hemland längre.
Mycket beror på hur samfundet i Finland tar ställning, -
specifikt de muslimska ledarna.
Det är ju så att de muslimer som bor här -
fortfarande respekterar sina egna imamer högt.
Deras muslimska ledare är viktigare för dem än Finlands politiska ledare -
eller andra finländare som bär ansvar här i samhället -
och som på sätt och vis är deras ledare.
I synnerhet om de kommer in i arbetslivet.
Det är imamerna som har det sista ordet.
I Finland finns det muslimska samfundets högsta imam -
som du samtalade med då du skrev boken.
Jag har ju läst den, men tittarna vill säkert veta -
vad denna person egentligen sa -
om vad det betyder att bli kristen och vad det medför.
Jag bad om en kommentar av -
ordföranden för Finlands muslimska råd, Anas Hajjar.
Han är troligen Finlands mest kända imam.
Det är han som blir inbjuden till studion då man diskuterar islam.
Han övervägde sitt svar länge.
Han ville svara skriftligt för han litar inte på journalisterna.
Det passade mig bra, för nu finns hans svar -
i sin helhet i boken och var och en kan själv bedöma det.
Jag frågade Hajjar vad han själv undervisar om att avsäga sig islam -
hur det muslimska samfundet borde förhålla sig till konvertiter och -
jag berättade att -
ex-muslimerna har fått uppleva verkligt grymma saker -
från det muslimska samfundet. Varför händer sådant?
Han började sitt svar med att länge prata kring frågan om dödsdomen.
Till sist konstaterade han att skilsmässa träder i kraft omedelbart.
Om den omvände inte återvänder till islam efter en betänketid -
blir skilsmässan slutgiltig.
Den omvände ärver inte och ingen ärver honom.
Vänta nu, var kommer Finlands lag in?
Det är en bra fråga som jag skulle vilja ställa Hajjar också.
Det här börjar låta som samfundets egen lag -
och hur passar den ihop med Finlands grundlag -
som dock garanterar vissa rättigheter?
Detta är en sak jag gärna skulle se att man tar itu med.
Att en imam som säger sig stå för en moderat syn på islam -
kommer fram med så hårda åsikter borde man reagera på.
Jag borde diskutera detta med någon beslutsfattare när jag träffar någon.
Man bör försvara religionsfriheten i Finland.
Vi har ännu religionsfrihet här. Vi ger inte lättvindigt bort den.
Man lurpassar dock på vår frihet och man försöker påverka den -
på olika vaga och även ologiska sätt, även genom "tolerans".
Vad bör vi fokusera på då vi talar om vår religionsfrihet i Finland?
Mitt budskap i boken är att denna religionsfrihet nu aktivt bör försvaras.
Det betyder att grundlagen garanterar oss rätten -
att utöva eller inte utöva religion -
och byta religion om vi så vill.
Jag anser de är rättigheter som det är värt att försvara.
Vi gick nu i koncentrerad form igenom boken.
Här finns säkert ännu något man skulle ha lust ta ta upp.
Vi har en minut på oss.
Förutom denna bok, vilken annan utmaning vill du ge våra tittare?
Jag skulle vilja utmana dem som arbetar med immigranter.
Ta reda på mera om och studera -
detta område så ni får grepp om detta fenomen.
Det är lite samma sak som skolmobbning.
Det händer där någonstans och det är svårt att ta tag i det.
Men då man förstår företeelsen bättre tror jag att man hittar sätt -
att korrigera situationen på.
Över hälften av de intervjuade hade inte berättat något för myndigheterna.
Men de 40 % som hade berättat hade ofta fått hjälp.
Det är en positiv signal och nu hoppas jag att alla som upplever någon orätt -
i Finland skulle våga söka hjälp.
Tack Mari Turunen och Gud välsigne ditt arbete och -
tack för den här boken! - Tack!
Stöd översättningen av programmet: -
I Sverige: Korsets stöd r.f. PG 97572-2 eller BG 760-2014
I Finland: Ristin Tuki ry, ref. 8507 Konto: FI40 1112 3000 3427 89
Översättning: Himlen TV7