Tervetuloa Marttyyrien ääni -ohjelmaan.
Millaista olisi osallistua joka viikko tilaisuuksiin, -
jossa pitää vankeusrangaistuksen uhalla palvoa maan johtajia jumalina.
Mitä tapahtuisi, jos koti syttyisi tuleen -
eikä ensin pelastaisi maan johtajan valokuvaa, -
jotta se säilyisi vahingoittumatta?
Rangaistuksena olisi vuosien keskitysleirituomio.
Siellä vaihtoehtoja ovat henkiin jääminen tai kuolema.
Sellaisissa olosuhteissa elävät kristityt Pohjois-Koreassa.
Kanssamme on tri Eric Foley Soulista Etelä-Koreasta.
Hän on Pohjois-Korean olojen asiantuntija.
Hän auttaa kristittyjä, jotka elävät siellä.
Tervetuloa ohjelmaan! - Kiitos. Tämä on ilo.
Miksi päätit auttaa Pohjois-Korean kristittyjä ja siellä asuvia?
En valinnut sitä itse.
Se oli jotain, johon Jumala kutsui minut.
Vaimoni on alun perin Etelä-Koreasta.
Hän muutti USA:han. Me tapasimme. Kasvatimme siellä perheen.
Hän menestyi erittäin hyvin urallaan muotisuunnittelijana.
Itse olen toiminut pastorina -
ja konsulttina yli 1 500 kristilliselle järjestölle ympäri maailman.
Elämä oli hyvää. Kasvatimme lapsia.
Meillä oli kiva koti rannalla Etelä-Kaliforniassa.
Yhtenä yönä näin unen, jossa Herra näytti, että luopuisimme kaikesta, -
mitä omistimme ja teimme, palvellaksemme P-Korean kristittyjä.
Se oli järkyttävää. Kummallakaan ei ollut yhteyksiä Pohjois-Koreaan.
Emme olleet kiinnostuneita Pohjois- Koreasta, eikä meillä ollut tietoakaan.
Emme olleet etsimässä uutta palvelutyötä.
Heräsin uneen, joka oli kuin elokuva. Olin hiestä märkä ja vapisin.
Herätin vaimoni. Selitin, mitä unessa oli tapahtunut.
Vaimo sanoi: "Jos se on Herrasta, Herra toteuttaa sen.
Riittää, että suostumme." Se oli hyvä neuvo.
Pian Herra siirsi meidät tähän suuntaan.
Lopulta todella luovuimme kaikesta -
ja perustimme Marttyyrien ääni Korea -järjestön.
Se keskittyy Pohjois-Korean maanalaisten kristittyjen auttamiseen.
Millaista elämäsi oli sitä ennen?
Puhuit siitä hieman. Varmasti olisi ollut monia mahdollisuuksia.
Se oli epätavallista. Ihmettelin, miksi Jumala kutsui minut.
Erikoisalaani ovat aina olleet suurtapahtumat.
Järjestin USA:n historian suurimman uskonnollisen tapahtuman -
Promise Keepers -järjestön kanssa Washingtonissa.
Siihen osallistui yli miljoona miestä.
Järjestin USA:n historian suurimman yksipäiväisen evankeliointitapahtuman
Los Angeles Dream Centerin kanssa.
Minusta on erikoista, että Jumala kutsui minut työhön maahan, -
jossa kristityt eivät voi kokoontua lainkaan.
Pohjois-Koreassa voi käydä niin, ettei kristitty koko elämänsä aikana -
tapaa muita kristittyjä paitsi omaa perhettä.
On aina ollut mysteeri, miksi Jumala kutsui meidät.
Mieleeni tulee yksi ainoa syy, miksi Jumala kutsui meidät.
Kun aloitimme työn 15 vuotta sitten, -
meillä ei ollut minkäänlaista käsitystä, miten sitä tehdään.
Teimme niin kuin meistä tuntui luonnolliselta.
Aloimme keskustella pohjoiskorealaisten kanssa.
He olivat paenneet Pohjois-Koreasta ja menneet Etelä-Koreaan.
Keskustelimme Kiinassa laittomasti asuvien pohjoiskorealaisten kanssa.
Jotkut kulkivat Kiinan ja Pohjois-Korean väliä.
Tapasimme pohjoiskorealaisia, -
jotka heidän hallintonsa oli lähettänyt ansaitsemaan rahaa hallinnolle, -
Venäjällä, Mongoliassa, Kaakkois- Aasiassa ja esimerkiksi Puolassa.
Koska emme tienneet mitään, kysyimme pohjoiskorealaisilta, -
miten työtä tulisi tehdä.
Ilmeni, että se oli epätavallista, etenkin silloin.
Pohjois-Korean-työtä tekivät länsimaiden kristityt.
Kukaan ei keskustellut tavallisten pohjoiskorealaisten kanssa.
Länsimaiset kristityt puhuivat Pohjois- Korean hallinnolle. "Mitä tarvitsette?"
Meillä on täällä ajatus, että haluaisimme auttaa.
Haluamme auttaa selviytymään vaikeissa olosuhteissa.
Otamme yhteyttä Pohjois-Korean hallintoon.
Ajattelemme auttavamme. Yritämme parhaamme.
Se on hyvin yksinkertaista. Se tulee sydämestämme.
Kysymys kuuluu, auttaako se.
Aivan. Se tekee Marttyyrien äänestä järjestönä ainutlaatuisen -
kaikissa maissa ympäri maailman.
Emme ole ulkomaisia lähettejä, -
jotka yrittävät tehdä työtä toisessa maassa.
Sen sijaan olemme tavallisia uskovia, -
jotka menevät kristittyjen luo näiden kotimaahan.
"Mihin koette Jumalan teitä johtavan?"
Marttyyrien äänen perustaja, pastori Richard Wurmbrand, -
oli romanialainen. Hän oli vankilassa kommunistisessa Romaniassa.
Hän sanoi vainottuna uskovana: "Antakaa meille työkalut -
ja antakaa meidän tehdä työ valmiiksi."
Suhtaudumme siihen palavasti.
15 vuodessa meistä on tullut -
suurin Pohjois-Korean maanalaisten kristittyjen kumppanijärjestö.
Kun juttelemme maanalaisten kristittyjen kanssa, -
heillä on hyvin erilainen näkemys, miten Pohjois-Koreassa tulisi palvella.
Siksi juuri olemme nyt tulleet Suomeen.
Meillä on tilaisuus puhua Suomen ja Puolan parlamenteille.
Rohkaisemme näitä maita ja maiden kristittyjä -
kuuntelemaan Pohjois-Korean uskovia ja tavallisia pohjoiskorealaisia.
Kysymään heiltä, miten Pohjois-Koreaa voisi auttaa parhaiten.
Olemme huomanneet, että tavallisilla kristityillä ja ihmisillä P-Koreassa -
on hyvin erilainen näkemys siitä, mitä pitäisi tehdä.
Se on Marttyyrien äänen ydin.
Kaikki Marttyyrien äänen työ Pohjois-Koreassa -
on Pohjois-Korean maanalaisten uskovien luomaa.
Lähetämme maahan vuosittain ilmapalloilla 40 000 Raamattua.
Lähetämme öisin 1,5-tuntista radio-ohjelmaa, -
jossa pohjoiskorealaiset ohjelman- tekijät puhuvat pohjoiskorealaisille.
Meillä on opetuslasten koulutusleirejä kaikkialla Aasiassa.
Pohjoiskorealaisia ei ole ainoastaan Pohjois-Koreassa.
Heitä työskentelee monissa maissa hallinnon lähettäminä.
Tapaamme heitä. Opetamme pohjoiskorealaisille lähetystyötä.
Opetamme tavoittamaan maanmiehiä.
Kaikissa näissä tapauksissa tavat, joita he pitävät toimivimpina, -
ovat hyvin erilaisia kuin Pohjois-Korean hallinnon -
muille järjestöille ehdottamat keinot.
Mainitsit radio-ohjelmat.
Yrittääkö Pohjois-Korean hallinto häiritä lähetyksiä?
Yrittää. Se on mielenkiintoista.
Kristinusko on hyvin suuri uhka Pohjois-Korean hallinnolle.
Pohjois-Korean perustaja Kim Il-sung varttui kristityssä perheessä.
Varttuessaan hän päätti, ettei hänestä tule kristittyä.
Hän kuitenkin muisti, miten vahva kristinusko on.
Kun hänestä tuli P-Korean johtaja, hän kehitti ideologian, filosofian, -
joka oikeastaan on uskonto. Sen nimi on "juche".
Juche on pohjimmiltaan kuin kristinusko, -
jossa Jumala on korvattu Kim Il-sungilla.
Pohjois-Koreassa on virsikirja, jossa on 600 ylistyslaulua Kim Il-sungille.
Niistä monet ovat kristillisiä virsiä, joiden sanat on vain muutettu.
On Kim Il-sungin pyhiä kirjoituksia, kuten kymmenen periaatetta.
Ne perustuvat kymmeneen käskyyn. Ensimmäinen kuuluu: -
Ei saa olla suurempaa uskollisuuden kohdetta kuin Kim Il-sung.
Pohjoiskorealaisten pitää kokoontua palvomaan johtajaansa viikoittain.
Tässä mielessä kristinusko on Pohjois-Korean hallinnolle iso uhka.
Pohjois-Koreaan lähetetään erilaisia radio-ohjelmia.
Osa on poliittisia radio-ohjelmia.
On muiden maiden armeijoiden tuottamia radio-ohjelmia.
On erilaisia sellaisia ryhmiä.
Lähetys, jota hallinto yrittää häiritä eniten, on kristillinen radio.
Syy on se, että kristityt tietävät totuuden juche-ideologiasta.
Kun kristillinen sanoma leviää Pohjois-Koreassa, -
tavalliset pohjoiskorealaiset tajuavat, että juche on huiputusta.
Se on kopioitu kristinuskosta.
Pohjois-Korean maanalaiset uskovat ymmärtävät tämän.
Sitä he kertovat ulkomaisille ja länsimaisille uskoville.
He sanovat, että on tärkeää kertoa pohjoiskorealaisille kristinuskosta.
On tärkeää ymmärtää, että jokainen elämä Pohjois-Koreassa on arvokas.
Ei ainoastaan niiden elämä, jotka ovat lojaaleja johtajalle.
Eikä niiden, jotka ovat arvokkaita johtajalle.
Jokainen on luotu Jumalan kuvaksi. Jokainen ansaitsee syödä.
Jokaiselle pitää taata perusihmisarvo.
Kun ulkomaiset kristilliset järjestöt yrittävät ratkaista P-Korean ongelmia -
lähettämällä ruokaa tai lääkkeitä, se ei ratkaise ongelmaa.
Sitä Pohjois-Korean kristityt painottavat vahvasti.
"Voitte lähettää niin paljon ruokaa ja lääkkeitä kuin haluatte, -
mutta ennen kuin Pohjois-Korean kansa ymmärtää ihmisarvon, -
että ihminen on luotu Jumalan, ei Kim Il-sungin, kuvaksi, -
mikään ei muutu Pohjois-Koreassa."
Siksi tuomme tätä viestiä Suomeen. "Kuunnellaan pohjoiskorealaisia -
ja noudatetaan heidän neuvojaan, miten todellinen muutos tuodaan."
Minne länsimaista lähetetty ruoka päätyy?
Asian surullinen puoli on se, -
että kun keskustelee paenneiden pohjoiskorealaisten -
tai muissa maissa asuvien pohjoiskorealaisten kanssa, -
heistä sata prosenttia vastustaa ruoka-avustuksia.
Syy on, että Pohjois-Korean hallinto -
on erittäin taitava huijaamaan ulkopuolisia.
He lavastavat tilanteen, jossa ruokaa voidaan jakaa.
Tarkkailijoiden poistuttua se kerätään pois.
Vaikka tarkkailijat katselisivat, miten ihmiset syövät, -
syödä saavat ainoastaan hallinnolle uskolliset.
Hallinto kerää loput ruoat ja myyvät ne mustassa pörssissä -
saadakseen rahaa itselleen.
Kaikissa näissä tilanteissa -
kansa oppii, että selviytyäkseen täytyy olla hallinnolle lojaali.
Tämä asia ruoka-avustuksessa huolestuttaa Pohjois-Korean uskovia.
Se auttaa hallintoa jatkamaan.
Hallinto antaa kristittyjen -
sekä hyödyttöminä tai epälojaaleina pitämiensä nähdä nälkää -
muistutuksena kaikille muille: "Ellette pysy uskollisina hallinnolle, -
tekin nälkiinnytte näin."
Ulkomailta lähetettyä ruokaa käytetään -
tämän sanoman vahvistamisessa Pohjois-Koreassa.
Eli länsimaiset kristilliset järjestöt -
haluavat auttaa, mutta se ei ole avuksi. Se ei hyödytä kristittyjä.
Se riistää kristityiltä mahdollisuuksia.
Maanalaiset uskovat painottavat meille aina tätä asiaa.
Kun Jeesus ilmestyi apostoli Paavalille, -
ennen kuin Paavalista tuli kristitty, Hän kysyi: "Miksi vainoat minua?"
Pohjois-Korean maanalaiset uskovat sanovat, -
että kun ulkomaiset kristityt puhuvat P-Korean hallinnolle, -
heidän pitää puhua samalla tavalla.
Me olemme yksi ruumis. Heidän pitää kysyä hallinnolta: -
"Miksi vainoatte veljiämme ja sisariamme?" Ongelma on se, -
että monet ulkomaiset kristilliset järjestöt vaikenevat vainosta.
He ajattelevat: "Jos voin rakentaa hyvät suhteet hallintoon, -
ehkä ihmiset silloin tulevat jotenkin tuntemaan Kristuksen."
Mutta Jeesus ei ajatellut niin.
Hän kysyi aina: "Miksi vainoat minua?"
Uskovien globaalina ruumiina meidän pitää sanoa P-Korean hallinnolle: -
"Kristityt ovat valmiina auttamaan, mutta teidän tulee myöntää, -
että vainoatte veljiämme ja sisariamme."
Pohjois-Korea väittää, että maassa on uskonnonvapaus, -
mutta se ei salli kristinuskon sanoman kertomista.
Meidän kristittyjen kautta maailman täytyy pitää yhtä -
ja sanoa P-Korean hallinnolle: -
"Keskitysleireillänne on 30 000 kristittyä. Miksi vainoatte heitä?
Pohjois-Koreassa on 70 000:ta muun uskonnon edustajaa.
Miksei heillä ole uskonnonvapautta?" Sen on oltava sanomamme.
Kun teemme niin, voimme auttaa pohjoiskorealaisia ymmärtämään, -
että jokaisen ihmisen elämä on arvokas, -
ei vain niiden, jotka ovat uskollisia hallitsijasuvulle.
Puhuit ihmiskaupasta.
Se koskettaa sydäntäni.
Pohjois-Korean hallinto harjoittaa sitä.
Missä on mahdollisuus ansaita rahaa, siellä on Pohjois-Korean hallinto.
Tätä harjoitetaan esimerkiksi Kiinassa, -
jossa on vähemmän naisia kuin miehiä.
On monia miehiä, jotka eivät pysty menemään naimisiin.
He ovat iäkkäitä miehiä tai maaseudulla asuvia miehiä.
Miehiä, joilla on jokin vamma.
Niinpä heidän täytyy ostaa vaimo.
Pohjois-Korean hallinnolle se on markkinatilaisuus.
Hallinto tekee yhteistyötä korealaisten rikollisliigojen kanssa Kiinassa.
Pohjoiskorealaisia naisia siepataan mutta myös huijataan.
Heitä houkutellaan rajan yli: "Kiinassa voit ansaita rahaa perheellesi.
Perheesi näkee nälkää. Voit lähettää Kiinasta rahaa perheellesi."
Naiset matkustavat Kiinaan, ja heidät myydään miehille.
He eivät puhu kiinaa. Heitä pahoinpidellään.
Perheet eivät saa heiltä apua.
Näin Pohjois-Korean hallinto hyötyy taloudellisesti.
Kiinan hallinto ja kiinalaiset miehet hyötyvät.
Mutta tässä tapauksessa kärsijöinä ovat pohjoiskorealaiset naiset.
Miten voi mennä rajan yli? Onko se laitonta?
Rajan ylittäminen on laitonta, ellei ole lupaa hallinnolta.
Pohjoiskorealaiset eivät voi liikkua kaupungista toiseen maan sisällä, -
ellei heillä ole hallinnon lupaa.
Jos haluaa ylittää rajan, pitää olla työviisumi.
Työviisumilla ei voi ansaita juurikaan rahaa itselle.
Ensin täytyy tienata paljon Pohjois-Korean hallinnolle.
Ehkä sen päälle saa jotain itselle.
Monilla pohjoiskorealaisilla on Kiinassa myös sukulaisia.
Jos heillä on riittävästi rahaa, he voivat ostaa viisumin -
voidakseen vierailla sukulaistensa luona joitain viikkoja tai kuukausia.
Miten näitä naisia voisi auttaa?
He lähtevät Pohjois-Koreasta Kiinaan hyvän elämän perässä -
mutta löytävätkin itsensä sellaisista olosuhteista.
Jos kuuntelemme P-Korean uskovia, törmäämme yllättävään vastaukseen.
Länsimaalaisina kristittyinä sanomme helposti, -
että naisia pitää auttaa pakenemaan Etelä-Koreaan.
Monet länsimaalaiset kristilliset järjestöt yrittävät auttaa naisia näin.
Mutta Etelä-Koreaan saapuneiden naisten itsemurhaluvut ovat korkeita.
Sadasta tällaisesta naisesta 16 tekee itsemurhan.
Luku on korkeampi kuin missään muussa ihmisryhmässä maailmalla.
Samaan aikaan naisten itsemurhien kanssa -
heidän lapsensa Kiinassa joutuvat orvoiksi.
Kiinalaiset aviomiehet eivät pysty huolehtimaan heistä.
Heistä monet ovat vanhoja tai vammaisia.
Orvot jäävät heitteille.
Tällaisia orpoja on yli 10 000. Heistä ei pystytä huolehtimaan.
Samaan aikaan kiinalaismiehet alkavat vihata kristittyjä.
He alkavat vastustaa lähettejä ja ilmoittavat heistä poliisille.
Näin käy, kun lännen kristityt yrittävät auttaa länsimaisilla aivoituksilla.
Pohjois-Korean kristityt sen sijaan pyrkivät viemään evankeliumin -
jokaiseen tällaiseen tilanteeseen.
Niinpä he menevät ihmiskaupan uhreiksi joutuneiden naisten luo, -
auttavat heitä tuntemaan Kristuksen, evankelioimaan aviomiehiään, -
oppimaan kiinan kielen ja uudistamaan perheensä, -
niin etteivät he ole enää orjia vaan puolisoita kristillisessä avioliitossa.
Tämä voi kuulostaa mahdottomalta, -
mutta olemme nähneet sen toteutuvan yli sadassa kodissa Koillis-Kiinassa.
Pohjoiskorealaiset naiset tulevat tuntemaan Kristuksen.
He evankelioivat ja opetuslapseuttavat lapsensa ja puolisonsa.
Ja nyt jokaisessa sadassa paikassa he tavoittavat ihmisiä ympäristössään.
Mietipä eroa. Kun lännen kristityt ajattelevat länsimaalaisella tavalla, -
naiset kuolevat. Lapset jäävät orvoiksi. Miehistä tulee kristinuskon vastustajia.
Mutta kun kuuntelemme Pohjois-Korean kristittyjä, -
orjuusavioliitoista tulee kristillisiä avioliittoja.
Orjuus muuttuu voimalliseksi evankelioinniksi, -
joka muuttaa Kiinaa ja myös Pohjois-Koreaa, -
jossa evankeliumi saavuttaa nämä paikat voimallisesti.
Tilanne Pohjois- ja Etelä-Korean välillä on ollut hyvin jännittynyt.
Te lähetätte ilmapalloja, -
ja yhtäkkiä teille on tullut ongelmia.
Ette ole pystyneet tekemään sitä, koska tilanne rajalla on kireä.
Entä sitten viranomaiset?
Antavatko he teidän jatkaa sitä?
Se on perustuslaillinen oikeus, jota meidän tulee ahkerasti suojella.
Suojelemme sitä jatkamalla ilmapallojen lähettämistä.
Olet oikeassa. Hallinto yrittää ajoittain estää meitä.
Olemme kiitollisia, koska monissa tapauksissa -
hallinto on ymmärtänyt työtämme.
Emme tee sitä poliittisista syistä.
Lähetämme Raamattuja.
Ne eivät ole eteläkorealaisia.
Ne ovat Pohjois-Korean hallinnon itsensä julkaisemia.
Pohjois-Korean tuotti 1970-luvulla huikean raamatunkäännöksen.
Sitä pidetään yhtenä parhaimmista koreankielisistä käännöksistä.
Hallinto teki sen näyttääkseen, että maassa on uskonnonvapaus.
Mutta se ei ikinä painanut eikä jakanut Raamattua Pohjois-Koreassa.
Me saimme Raamatun käsiimme.
Painamme sitä 40 000 kappaletta vuosittain.
Lähetämme siis Pohjois-Korean hallinnon tuottamaa Raamattua.
Pohjois-Korean hallinto takaa perustuslaissa uskonnonvapauden.
Käytännössä se ei toteudu.
Mutta tähdennämme sitä pohjois- ja eteläkorealaisille: -
Työmme on kummankin maan peruslakien mukaista.
Työtämme on ajoittain rajoitettu.
Mutta olen kiitollinen, että meillä on hyvä yhteistyösuhde.
Me ilmoitamme Etelä-Korean hallinnolle aina, kun aiomme toimia.
Emme kysy heiltä lupaa. Emme kerro muuta tietoa.
He aina tarkkailevat ja seuraavat meitä, -
mutta usein voimme toimia kenenkään häiritsemättä.
Mutta prosessi on usein vaikea.
Tiedättekö, mihin ilmapallot päätyvät?
Laskette pallot ilmaan. Olisi varmasti kiva tietää, minne ne lentävät.
Kyllä, ja siksi me käytämme tietokonemallinnusta.
Ennen kuin menemme rajalle, -
laskemme ja analysoimme ennusteen tietokoneella.
Arvio perustuu sääoloihin, suunniteltuun kaasun määrään -
ja Raamattujen määrään. Algoritmi on monimutkainen.
Mutta se antaa jo ennen lähtöä ennusteen, minne Raamatut päätyvät.
Meillä on myös pieniä gps-jäljittimiä.
Kiinnitämme ne ilmapalloihin. Voimme seurata niiden kulkua tarkasti.
Se on osoittanut, että tietokone- mallinnuksemme on hyvin tarkka.
Ilmapalloista sata prosenttia päätyy Pohjois-Koreaan.
Pohjois-Korean hallinto tekikin kaksi vuotta sitten jotain epätavallista.
Se mainitsi uutisissa meidät nimeltä. Tavallisesti se ei mainitse nimiä.
Nyt se sanoi: "Ne kauheat ihmiset Marttyyrien äänessä -
lähettävät pahaa, maamme vastaista propagandaa."
Sanomme aina: "Työmme ei ole poliittista. Emme jaa propagandaa.
Jaamme Pohjois-Korean itse julkaisemaa materiaalia."
Mutta he eivät ole iloisia.
Oli hieno saada sinut mukaan.
Toivotan kaikkea hyvää ja Jumalan siunausta työhönne -
ja kaikkeen, mitä teette -
viedäksenne evankeliumia pohjoiskorealaisten sydämiin.
Jumalan siunausta! - Kiitos. Kiitos, että sain olla mukana.
Suomennos: Marianne Tenetz