MÄRTRITE HÄÄL
Märter - ladina keeles "martyr", muinaskreeka keeles "martyr".
1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
väärkoheldakse
vangistatakse
piinatakse
iga päev
"Pidage meeles vange, nagu te oleksite kaasvangid
ja kurja kannatajaid, sest ka teie olete alles maises ihus." Hbr.13:3
Eritrea on Punase mere rannikul asuv riik Kirde-Aafrikas.
Nn. Aafrika Sarvel.
Pealinn Asmar asub maa keskosas
ja on umbes 600 000 elanikuga linn.
Maal on elanikke peaaegu 6. miljonit.
Eritrea liitus Etioopiaga 1952. a. föderatsiooni liikmena.
10. aastat hiljem muutis Etioopia Eritrea provintsiks.
See tekitas eritrealastes soovi moodustada iseseisev riik.
Selle tulemusel algasid
relvastatud kokkupõrked etiooplastega,
mis lõppesid 1991. aastal Eritrea vabastusliikumise võiduga.
1998. aastal algas piirisõda,
mille rahu sõlmiti ÜRO abiga 2000. aastal.
Paraku pole tänaseni lõplikku rahu selles,
kust jookseb kahe maa vaheline piir.
Täna räägime kristlaste olukorrast Eritreas.
Tere tulemast "Märtrite hääl" saatesse!
Olen Juhani Huotari
ja minuga on saates Marjukka Lehtonen.
Tere tulemast Jyväskyläst Helsingisse!
Tänan!
Räägime täna Eritrea kristlastest ja nende väljakutsest,
kuidas elada olukorras, mis meile tundub täiesti võimatu.
Seetõttu vaatame ka dokumentaali, mis räägib Eritrea kristlaste elust.
Palveta Eritrea eest
Eritread,
väikest 5. miljoni elanikuga riiki Etioopia põhja-osas
kirjeldatakase täna kui hiiglaslikku vanglat.
Preisident Afewerki on vangistanud tuhandeid
ja piinab inimesi.
Ta süstemaatiline eesmärk
on hävitada evangeelseid kirikuid ja kristlasi.
Üle 2000 kristlase on vangistatud ilma süüdistuse ja õiguse mõistmiseta.
Nende kuriteoks on Jeesuse ustav järgimine.
Inimesi on piinamise abil sunnitud loobuma usust ja kristlikust elust.
See on Ertitrea kristlaste lugu - Kristuse pärast tagakiusatud.
Nad võtavad igal päeval oma risti.
President Isaias Afewerki - endine rahva vabadusrinde juht,
sai võimule 1991. a,
peale vabanemist naaberriigi Etioopia alt.
30-aastase võitluse järel valitses tuleviku suhtes optimism.
1991. aastal,
kui Eritrea kukutas Etioopia ja sai iseseisvaks,
olid kõik lootusrikkad ja uskusid parimat.
Iga pere oli kaotanud sõjas poja või tütre.
Kõik olid optimistlikud, lootsid parimat ja ootasid vabadust.
Loodeti vabadust ja inimõiguste austamist.
Ometi on aastakümnete jooksul neid lootusi julmalt petetud.
2001. a. arreteeriti president Afewerki pollitilised vastased.
See oli jätkuv toiming, põhjenduseks oht valitsusele.
Need olid toimetajad, ametnikud,
ärimehed ja kristlased erinevatest kogudustest.
Arvatavalt on u 5000-10 000 inimest
vangistatud poliitiliste süüdistuste tõttu
ja üle 2000 kristlase on moraalsed vangid.
Kristlikud projektid ja kogudused on suletud ja nende varad külmutatud.
Kümned tuhanded on jätnud oma kodud
ja mõnel juhul ka oma pered
põgenedes sellistesse maadesse
nagu Etioopia, Keenia, Sudaan ja Uganda.
Eritreas on kristlastel eriti raske ja koguduste tagakius kasvab.
Kõik vanemad pastorid on olnud aastaid vangis
ilma kohtumõistmiseta.
Eritrea külade kristlased kannatavad.
Shei oli ka ise 11 kuud kristliku tegevuse tõttu vangis.
3 esimest kuud
veetis ta halva mainega vanglas pealinnas Asmaras.
See oli jube koht.
Kõige lihtsamalt öeldes oli see elu suures käimlas.
Meid oli umbes 300 inimest.
Olime kõik haiged ja nad viisid meid ära.
See on väga kuuma paik kõrbes.
See oli mulle ääretult raske.
Kaotasin vastupanuvõime ja lootuse.
Ei olnud ravimeid, toitu ega külma vett.
Edeneva haiguse tõttu olin surmasuus.
Ta vabastati halva tervise tõttu ja ta põgenes naaberriiki Etioopiasse.
Ma ei tea, miks valitsus nii oma rahvast kohtleb.
Oleme kuulnud, et valitsus arvab, nagu oleksime Ameerika CIA agendid
ja et meie eesmärgiks on Eritrea rahva petmine
või midagi sellist.
On see tõsi?
Ei! See pole mingil juhul tõsi.
Kristlased on usinad kodanikud, kes tahavad ehitada üles oma rahvast.
Nad on head kodanikud ja teevad seda, mida valitsus nõuab.
Abeba, tema abikaasa ja neli last
korraldasid oma kodus salajasi palvekoosolekuid
peale seda, kui valitsus sulges nende koguduse.
Üks meie sõber kuulus turvameeskonda
ja tema rääkiski neile meist.
Seetõttu nad tulidki, et pidasime oma kodus palvegruppi.
Nad viisid mu mehe vangi ja käskisid tal usust loobuda.
Ta vastas: "Ma ei saa loobuda oma usust
ega eitada oma lunastajat Jeesust!"
Siis nad hakkasid teda peksma ja piinama.
6 kuud hiljem sai Abeba ametnikelt kõne,
kes ütlesid, et ta peab ruttu haiglasse minema,
kuna ta diabeetikust mees oli väga haige.
Kui haiglasse jõudsin, oli mu mees juba surnud.
Endryasel oli insuliin otsa lõppenud, mida ta vajas oma haiguse raviks.
Mõne nädala pärast läksid Abeba ja ta neli last pagulusse.
Hzkias on veel üks kristlane, kes on kannatanud oma usu pärast.
Vanglas eraldati ta pimedasse ruumi, mis oli 1x1,8 m suurune.
Ta pidi hakkama saama ühe leiva ja liitri veega ööpäevas.
Hzkias, endine vang
Vanglast vabanedes olid mul pikad küüned ja juuksed.
Olin täiesti teine inimene.
Mu ihu värv oli kollane.
Valvurid peksid mind kord seni, kuni väsisid.
Veri voolas mu suust ja ninast ning ma kaotasin teadvuse.
On puhas Jumala arm, et mu keha toimib veel normaalselt.
Mu füüsis sai küll vanglas kannatada,
aga samas sain ma seal oma elule visiooni Jumalalt.
Jumal avaldas mulle suuri saladusi ja andis sügavat vaimset arusaamist.
Kuulsin pidevalt Tema häält.
Eritreas on palju rääkimata lugusid.
Valitsus piinab ja tapab kristlasi, viies neid jubedatesse paikadesse.
Kristlasi koheldakse kui loomi.
Peame osutama oma armastust mitte vaid nende eest palvetades,
aga ka nende kõrval seistes.
Probleem on see, et me ei räägi. Teame, mis toimub, kuid oleme vait.
Seetõttu maailm ei teagi, mis Eritreas toimub.
Paluge, et inimesed palvetaksid eriliselt perede eest.
Ohvrite perede eest.
Paljud pered on kaotanud isad, sest valitsus on nad vangi heitnud.
Nad on suurtes kannatustes ja raskustes
ja neil pole kedagi, kes neid aitaks.
Nende isad ja emad on vangis.
Nende kallid on vangis.
Peame paluma perede eest, et Jumal kannaks nende eest hoolt.
Paluge kristlastest vangide ja nende perede eest,
kellest paljud võitlevad ellujäämise nimel.
Väga puudutav dokument sellest, mis toimub Eritreas.
Eritreas on allakirjutatud usuvabaduse dokument,
millel on võimukandjate allkirjad all.
Koguduste toimimine sellises riigis on kindlasti erilaadne.
Mis seal usuvabaduse vallas toimub?
Tundub, et seal pole mingit vabadust, kuigi paberil on see kirjas.
Räägi sellest veidi lähemalt.
1991. a. algas seal vabaduse aeg - ka kristlaste jaoks,
kuid see kestis vaid 2002. aastani.
Kuulu järgi oli President Afewer muutunud neurootikuks,
kes kartis kõike valitsuse vastu suunatut,
kuigi midagi sellist tegelikult polnud.
Vähemalt mitte kristlaste poolt.
Kuni 2002. aastani tegutsesid kristlikud organisatsioonid.
Tegevust said jätkata ortodoksi kirik, katolik kirik
ja luteri kiriku evangeelne tiib.
Samuti sunniidi islamistid.
Kõik muud kogudused pidid tegutsemise lõpetama.
Tegelikku usuvabadust ei ole.
Sajad kristlased vangistatakse ebainimlikesse tingimustesse.
Vangistatakse just nn "vabade suundade" kristlasi.
Usklikud kogunevad kodudes salaja, sest kirikutes ei tohi koguneda.
Suurem osa kirikutest on hajutatud ja hävitatud nagunii.
Oludes, kus usku katsutakse läbi
ja nad elavad pidevalt elu ja surma piiril,
siis kui palju on Eritreas vangistatud Jeesuse järgijaid?
Täpsed andmed puuduvad, kuid vangistatud on u 2000 kristlast.
Üks vangis istunud kristlane ütles ühes intervjuus,
et ligi 50% kõigist kristlastest
on ühel või teisel eluhetkel olnud vangis.
Ehk siis ligi pooled koguduste liikmetest on olnud vangis.
Millistes vanglates neid hoitakse ja millised on sealsed tingimused?
Oleme saanud raporteid, et neid hoitakse maa-alustes türmides.
Ka laeva konteinerites, kus pole mingit sisustust.
Sinna pannakse paarkümmend inimest.
Sinna mahub umbes 18 inimest.
Nad magavad üksteise kõrval.
Päeval on kõrvetav kuumus,
sest Eritreas tõuseb temperatuur kõrgele.
Öösel aga taas on väga külm.
Seal pole mingit sanitaarala,
vaid nad käivad põllul oma asju ajamas.
Kui mõtleme naiste peale, siis see on väga alandav.
Rääkisid laeva konteineritest.
Kui nüüd mõelda korraks sealsetele temperatuuridele.
Kui juba Soomeski on ka palavaid suvesid -
vähemalt eelmine suvi oli.
Kui oli vaja olla siseruumis ja konditsioneeri polnud,
siis higi ikka voolas.
Mis tunne võib siis olla konteineris, kui välistemperatuur on juba + 40.
Arvatavasti mõned ka surevad sinna?
Tunned sa kedagi isiklikult, kes on midagi sellist läbi teinud?
Helen Berhane on Eritrea gospel-laulja,
kes peeti kinni ja kes sattus vanglasse.
Ta sooviks oli kuulutada evangeeliumi nii,
et rahvas leiaks Jeesuse
ja pääseks selle kaudu vabaks möödunud aastate muredest.
Nagu enne kuulsime,
siis kodusõjas hukkus igast perest keegi.
Ta sattus sõjalaagrisse ja teda pandi ka ühte konteinerisse.
Ta ei lõpetanud seal evangeeliumi kuulutamist,
kuigi teda püüti vaigistada
ja selle eest ta ju vangi sattuski.
Vangid said seal selle kaudu usklikuks.
Ta sai endale salakaubana Piibli,
millest ta tegi paberilipikutele väljakirjutusi,
jüngerdades seeläbi värskeid usklikke seal vangilaagris.
Sellel aga olid tõsised tagajärjed,
sest kuna valvurid ei saanud teda usust loobuma,
siis teda peksti ja piinati,
kuniks ta sai nii raskeid vigastusi, et ta ei suutnud enam käia.
Juhid kartsid, et ta sureb sinna vangilaagrisse,
mistõttu arstide survel
andsid vanglajuhid lõpuks loa viia ta haiglasse.
Kuna ta oli nii halvas seisus ega suutnud enam käiagi,
siis 2006. a. oktoobris ta vabastati.
Ta vangistati 2004. aastal.
Ehk siis 2 aastat sellist jubedat kogemust. - Just.
Ta oli pikalt invaliid,
kuid mitmete teraapiate tulemusena
suutis ta lõpuks abivahendite abil mõnevõrra käia.
Kuidas Helenil täna läheb?
Kus ta üldse on ja milline on ta tänane olukord?
Haiglast naastes ta mõistis, et ei saa enam Eritreas elada,
sest salapolitsei tülitas teda pidevalt, käies ukse taga kopsimas jne.
Nii jõudis ta järeldusele, et ta peab maalt lahkuma.
Sõprade abil saadi ta maalt välja ja ta läks Sudaani.
Ta oli seal seni, kuni sai ka oma tütre enda juurde
ja sealt edasi kolisid nad Euroopasse.
Nad leidsid endale turvalise paiga Taanis.
Ja alles mõni nädal tagasi ta abiellus,
nii et elu on hakanud liikuma paremuse poole.
Päike on hakanud taas paistma. - Just.
Imeline!
Kuna ta on meile nii lähedal,
siis saame ehk kutsuda ta ka Soome jagama kogu sellest loost.
Meil on järgmisel kuul ilmumas temast ka raamat.
Soovitan kõigil hankida endale see raamat,
sest see on igati liigutav ja lugemist väärt.
Nägime nüüd, kuidas nende peredel läheb
ja meid paluti ka paluda nende eest.
Milline on noorte ja laste olukord keset seda kaootilist olukorda?
Nagu nägime, on just isad sageli evangelistid ja jutlustajad
ja selletõttu on nad pidanud maalt põgenema.
See on põhjustanud perede lagunemise ja isatuse.
Vahel on ka emad sattunud vangi ja lapsed on jäänud ripakile.
Selles mõttes on olukord väga tõsine.
Kuid see on mõjutanud ka noori.
Relvakandmis-eas kristlasi vangistatakse,
kui neilt leitakse Piibel.
Piiblid võetakse ära ja põletatakse.
Olukord on tõsine.
2008. aastal peeti palju noori kinni.
Senait Habda suri aprillis.
Ta oli üks neist kinnipeetud noortest,
kes keeldus salgamast oma usku ja Kristust.
Teda peksti selliselt, et ta tuli viia vangilaagrist haiglasse,
kus ta tekkinud vigastustesse suri.
Huvitav olukord, kus kõik peavad täitma relvakandmise kohustust.
Nad sattuvad keskustesse, kus antakse militaarset õpetust.
Kristlased on nii innukad,
et tahavd sinna keskusesse minnes võita hingi Jeesusele.
Nad kogevad, et on valmis isegi surema Jeesuse eest.
- See on küll austust väärt.
Maailmas teatakse ja räägitakse sellest,
mis Eritreas sünnib.
See pole mingi teadmata müsteerium,
kuna uudised jõuavad kõikjale maailma.
Ka maa valitsus peaks võtma seisukoha
ja rääkima sellest teemast.
Nad peaks ka selgitama,
miks Jeesusesse uskujaid vangistatakse.
Miks nad peavad kannatama
ja miks neil on keelatud vabalt koguneda?
Mida neil on kõigile selle kohta öelda?
Eritrea valitsus ei tunnista, et midagi sellist sünnib.
2003. a. tehti ametlik avaldus, kus kinnitati,
et Eritreas ei vangistata ega kiusata usu pärast kedagi taga.
Ometi on pea 2000 kristlast vangis,
kuigi valitsus ei taha seda tunnistada
ja ütleb, et nad on vangistatud muudel põhjustel.
Need aga on ilmselgelt väljamõeldud süüdistused.
Inimesed, kes tahavad olla head kodanikud, aidata teisi
ja olla eeskujuks,
neid heidetakse vangi vaid Jeesusesse uskumise pärast.
On selge, et neile tuleb otsida muu süüdistus.
Kui valitsus on andnud teada, et usu pärast ei vangistata,
tuleb leida mingi vabandus.
Meie kohus aga on seista nende kõrval.
Oleme kuulnud sõnumit Eritreast
ja näinud ka liigutavat dokumentaali.
Kuidas me sinu meelest peaksime neid aitama?
Oleme Stefanus Lähetyse kaudu
esitanud nende usklike heaks mitmeid vastulauseid.
Need on alati suunatud president Afewergile.
Tema valitsus on kursis sellega,
et maailm on teadlik inimõiguste olukorrast Eritreas
ja sellest, kuidas seal vange koheldakse.
Me edastame neid vastulauseid Stefanus Lähetyse kaudu.
Samas teeme koostööd ka Inglismaa "Märtrite häälega".
Oleme aidanud kristlikke peresid, kes on pidanud põgenema
ka Sudaani ja Etioopia pagulaslaagritesse.
Oleme andnud neile väikelaene,
mille abil nad on saanud alustada oma äritegevusega.
Oleme andnud kohvi- ja teealuseid, mille abil nad teenivad perele elatist.
Oleme jaganud ka esmaabi pakke, et nad saaksid võõrsil elu alustada.
Nad saavad sööki ja riideid - kõike, mida majapidamises vaja.
Selliselt oleme püüdnud neid aidata.
Oleme rõõmsad selle üle,
et oleme saanud aidata Eritrea tagakiusatud kristlasi.
Kõige tähtsam on see, et saame palvetada nende eest
ja Jumal on tõeline Jumal, kes tegutseb
ja kes annab meile ka tarkust, kuidas parimal moel abi osutada.
Usun, et hetkelgi on oluline teha üleskutse palveks.
Palugem vangistatud kristlaste eest.
Nende eest, kes on sattunud vangla jubedatesse tingimustesse.
Nad on imeväikestes kambrites ja laeva konteinerites,
kus neid pekstakse ja piinatakse ning kus nad kannatavad.
Nende eest on vaja paluda,
mistõttu võtame nad oma igapäevasesse palvesse.
Palugem Eritrea ja muude maade tagakiusatud kristlaste eest.
Palugem ka Eritrea valitsuse eest, et nad muudaksid oma suhtumist
ja annaksid täisvabaduse kõigile Jeesuse järgijatele,
sest see toob õnnistuse.
Tutvu meile kodulehega
ja võid võtta ühendust ka me toimetusega.
Tänan sind Marjukka, et tulid saatesse
ja Jumal õnnistagu su tööd!
Tänan!
Tõlge: Külliki Otsa