MÄRTRITE HÄÄL
Märter, ladina keeles martyr, muinaskreeka-martyr
1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
väärkoheldakse
vangistatakse
piinatakse
iga päev
Heebrea 13:3: "Pidage meeles vange, nagu te oleksite kaasvangid
ja kurja kannatajaid, sest ka teie olete alles maises ihus."
Indoneesia on maailma suurim saareriik 17 000 saarega.
Enamus elanikkonnast on moslemid, üle 86%.
Kristlasi on Indoneesias üle 20 miljoni, seega suur osa rahvastikust.
Nad on pideva tagakiusu all.
Indoneesia kristlasi saadab pidev vägivald.
Maakohtadeski rünnatakse kristlikke kirikuid.
Rünnatakse elanikke, kes on kristlased.
Rünnatakse kirikuhooneid ja põletatakse koos inimestega.
Rünnatakse kodusid, kristlasi neis haavatakse ja tapetakse.
Valitsus püüab ühtlustada moslemeid vähemusrühmadega,
kuid vägivalda ja tagakiusu kogeb ennekõike kristlik kogudus.
Indoneesia Moluki provintsis
jätkub äärmuslaste vägivallatsemine kristlaste suhtes.
Ühes külas mõrvati 4 kristlast.
Serami saarel hävitasid naabersaare moslemid pea terve küla.
Põletati kool, 3 kirikut ja kogu küla viljasaak.
Nelja tapetud kristlaste seas olid 6a tüdruk ja ta vanaema.
Haavatuid oli 56.
Lääne-Jaaval üritati kirikut põlema panna.
Jakartas rünnati usuvabadust nõudvat kogunemist,
kuhu oli kogunenud paarsada kristlast ja moslemit.
Mitmed osalejad said vigastada,
kui moslemirühmitus FPI ründas, karjudes:" Kahetsege või surge!"
Kriisirühm ICG hoiatab, et Paapuas võivad
kristlaste ja moslemite vahelised pinged muutuda vägivallaks.
Indoneesias rünnati kristlikke piiblikoole.
Maavaidluse pärast pidid kristlased koolist lahkuma.
Neid on territooriumilt hapet levitades välja aetud.
Maailma suurim moslemiriik, Indoneesia
valmistus 2009. aasta presidendivalimisteks.
Võimul püsimiseks vajab president Yudhoyono islamiparteide tuge.
Need parteid on peatanud paljude kirikute tegevuse.
Raport Arastamari evangeelse piiblikooli ründamisest.
Lucas on tänulik, et pääses imekombel pimedaks jäämisest,
kui äärmuslik islamirühmitus Defenders Front
heitis talle hapet pähe, näkku ja kogu kehale.
Nad olid haavata saanud 18 õpilase seas,
kui politsei evakueeris neid koolist ära.
Tunnen end haavatuna,
kuid palume koos sõpradega, et suudaksime vaenlastele andestada.
Viimastel aastatel on piiblikooli korduvalt rünnatud,
sest moslemid kaebavad õpilaste evangeeliumi kuulutamise pärast.
Ekstremistid kutsusid megafonidega rahvast üles kristlaste ründamiseks.
Kartsin väga.
Nad loopisid me maju kividega ning tahtsid meid tappa.
Tahan nende eest palvetada, mitte neid vihata.
Rünnakute tõttu pidi piiblikool mõneks ajaks tegevuse katkestama.
Defenders Frondi jõugud on paiga vallutanud.
Nad ründavad kõiki.
Isegi valitsus on nende vastu võimetu.
Valitsus annab meile väiksema hoone, kuhu kolime.
Meid pannakse proovile, kuid Jumalal on plaan.
Usume, et see teostub õigel ajal ning me tõuseme jälle.
Arastamari õpilased loodavad tulla usukatsumusest auga välja.
Lucille Talusan CBN Newsist Ida-Jakartast Indoneesias
Palvetage Indoneesia kristlaste eest
ja et võimud saaksid valimiste eel moslemisõduritele vastu seista.
Täna on külaliseks Niilo Närhi, Avainmedia tegevjuht.
Tere tulemast saatesse. - Tänan.
Nägime äsja, mida tähendab teenida Jeesust Indoneesias
ja saada tagakiusu ohvriks.
Oled ise reisinud Indoneesiasse.
Mida oled neil reisidel kogenud?
Olen Indoneesias käinud vähemalt 30 korda.
Indoneesia on väga suur - 5000 km servast serva.
Seal on tuhandeid saari ja seal elab eri etnilisi gruppe
ja räägitakse eri keeli ning ollakse kultuurides.
Oleneb, kus parasjagu liigud.
Mõnel pool on kristlastel võimalik normaalselt tegutseda.
Nad saavad elada pikka aega rahus.
Idapool on kristlased usu pärast tugeva tagakiusu all.
Indoneesia kogudused on tugeva mõjuväljaga.
Kogudused kasvavad.
Neil on 11-12 000 kogudust üle maa ja üle 2 miljoni liikme.
Vaatamata moslemi kontekstile kasvab kristlik kogudus ja edeneb.
Dokument näitas Maluku olukorda.
Oled ise seal käinud.
Räägi sellest.
Maluku saartel pole ma käinud, kuid olen olnud seal lähedal.
Sulavee nimelisel saarel, mis on suurim Maluku lähedal.
Mõned aastad tagasi külastasin seda paika.
Džhaadid, islami pühasõdalased ründasid Maluku saart.
Nad tulid laevadega mööda merd ja ründasid kristlikke külasid,
põletasid kirikuid ja ajasid rahva džunglisse.
Mõned põgenesid, teised toibusid neist rünnakutest
ja põgenesid Sulavesi saarele ning pääsesid pagulaskeskustesse.
Kirikud võtsid neid vastu ja majutasid inimesi Sulavesi saarel.
Kirikus oli keldrist pööninguni pagulasi täis,
kes pidid jätma kõik maha.
Nad elasid sellest armust, mida kristlased neile osutasid.
Nii mõnedki neist maksid usu eest kõrget hinda.
Mainisid tähtsat asja - džihaadi e püha sõda kristlaste vastu.
Kuidas sinu meelest provotseerib püha sõda olukorda?
Valitsus püüab tasakaalu säilitada.
Kas valitsus tõesti teeb kõik selle olukorra lahendamiseks?
Indoneesias on ka palju mõõdukaid islamiparteisid.
Nad püüdlevad kaasaegse, n-ö mõõduka islami poole.
Seal on ka äärmuslasi.
Olen kohtunud islamist kristlusse pöördunutega,
kes on olnud džihaadide laagrites.
Indoneesias on selliseid laagrid, kus koolitatakse püha sõja sõdureid.
Valitsus on üsna eri tule vahel.
Seal on erinevaid surverühmi.
Valitsusel pole kerge ohjata kõiki eri pürgimusi ja tahtmisi.
Mõnel alal on õnnestumisi, teisal mitte.
Kristlased on vähemuses, seega pole nende õigused esikohal.
Tõsi, vähemused kogevad reaalsust enamuses olijatest erinevalt.
Kas sul oleks rääkida mõni südant soojendav lugu?
Mis toob rõõmu, kui mõtled Indoneesiale?
Olen saanud häid sõnumeid
ja kuulnud olukordadest, mis südant soojendavad.
Nendest kõigist rääkimiseks oleks vaja mitmeid saateid.
Kohtusin noore naisega ühel saarel, kes oli moslemina üles kasvanud.
Ta oli raskelt haige,
sest tal avastati kaugele arenenud rinnavähk.
Arstid ei lubanud talle enam palju elupäevi.
Ühel päeval läks ta mööda tänavat ja kuulis nelipühikirikust laulu.
Esimest korda elus astub ta kirikusse sisse.
Seal oli parasjagu palvepäev, kus paluti ja ülistati Jumalat.
Naine sai selle olustiku poolt nõnda puudutatud,
et lõpuks palus enda eest palvetada.
Talle pandi käed peale ja õnnistati ning ta andis oma elu Jeesusele.
Ta rääkis mulle hiljem, et paranes täielikult rinnavähist.
See ilmnes nii, et kui ta õhtul läks vannituppa end pesema,
nägi ta, et rinnast valgus välja mingit vedelikku.
See voolas koos pesuveega torust alla.
Arstid tõendasid, et vähki enam pole.
Ta rääkis sellest oma emale.
Ema oli moslem, kel oli samuti vähk.
Ta tuli kirikusse, kus tema eest paluti.
Ema paranes ja tuli päästele.
Kui kohtusin selle naisega, oli ta pühapäevakoolis õpetajana.
Ta oli õnnelik uue elu üle, mis Jeesus talle oli andnud.
Selliseid lugusid on Indoneesia saartel lugematu hulk.
Tõeliselt meeliköitev ja innustav.
Seal on võimas kogudus, sest kristlasi on kokku 20 miljonit.
Kui võrdleksime seda Soome rahvastikuga,
on see neli korda suurem.
Kas tegid seal ka misjonitööd?
Indoneesias keskendutakse eelkõige oma saareriigile.
Üle 17 000 eri saare, eri kultuurid ja etnilised grupid.
Räägitakse kümneid erinevaid keeli.
Kogudus on keskendunud
ennekõike pioneeride väljasaatmisele oma saarestikku.
Viimastel aastatel on soomlaste abil korraldatud misjonikursusi.
Selle mõjul on nad hakanud
läkitama töötegijaid Indoneesiast naaberriikidesse ja mujale Aasiasse.
Tundub, et selline innustus on tõsiselt pead tõstmas.
Nende peaeesmärk on jõuda maa puutumatutele aladele.
Kui indoneeslasest kristlane
läheb moslemikülasse Jeesusest rääkima,
siis kuidas suhtutakse sellisesse evangeeliumi kuulutamisse?
Sõltub taas piirkonnast.
Mõnes kohas on väga raske.
Teisal on inimesed palju vastuvõtlikumad.
Ise olen töötanud ühes piiblikoolis.
Kool on pühendunud noorte koolitamisele ja välja läkitamisele.
Selle tulemusel on sadu uusi kogudusi rajatud eri paikadesse.
Rõõmustav on see,
et on tungitud moslemite aladele, küladesse ja ühiskonda.
Sealgi on sündinud kümneid uusi kogudusi ja neist on raporteid.
Tihti algab töö sellest,
et paigalt leitakse haige inimene ja küsitakse luba tema eest paluda.
Kui Jeesuse nimel palutakse, siis tihti haige paraneb.
Moslemite südamed ja kõrvad
avanevad kuulma, kes on siis see Jeesus,
kes sel kombel vastab palvele ja suudab meid parandada.
Nõnda evangeelium levib
ja nagu öeldud, rajatakse kümneid kogudusi.
Tõsi!
Eksmoslemitel on suur koorem omaste ja kodukülade pärast,
kust nad on tulnud õppima või tööd tegema.
Nad tahavad minna tagasi,
et rääkida Jeesusest, kuid see pole kerge.
Näeme nüüd inimest,
kes kannatas palju Jeesusest kuulutamise tõttu.
Teda tulistati jalga, nii et ta ei saa liikuda.
Tal on seetõttu ka sellest raske rääkida.
Kohtusin temaga Indoneesias.
Ta oli väga innustunud,
et sai pakkida evangeeliumi ning saata seda moslemite piirkonda.
Mis sünnitab soovi minna kohta, kus on kogetud raskusi
või soovitakse kasvõi paki kaudu rääkida Jeesuse armastusest?
Ristiusu üdi on selles,
et kui kohtutakse ülestõusnud Jeesusega
ja kogetakse Jumala Vaimu tööd ning uuestiloomist oma südames,
siis inimene muutub teiseks.
Temas algab muutus.
Kaob viha, kibedus, pimedus ja teiste süüdistamine kaovad
ning asemele tulevad teised väärtused.
Piibel räägib vaimu viljadest.
Kui need vaimu viljad, eelkõige armastus hakkab mõjuma,
siis isegi kui sind on tulistatud või su ema või isa tapetud,
annab Jumal üleloomuliku armastuse kurjategijate suhtes.
Nad mõistavad, et see,
miks moslemid nõnda käituvad, johtub pimedusest
ja kuna nad on oma usu vangis, paneb see neid nii käituma.
Nii pääsevad nad üle neist kibedatest kogemustest.
Jumala armastuse väes
suudavad nad edastada tagakiusajatele vabaduse sõnumit.
See ongi ristiusu põhisõnum.
Mõeldes Soome kogudusest, kus enamik, kes käivad teenistustel,
on eakamad inimesed, pea pensionile minemas.
Kas sealses koguduses on nooremad või vanemad inimesed?
Indoneesia on idamaale omaselt ühiskonnakeskne.
Kogudusedki on ühiskonnakesksed ja perekond on elus esikohal.
Loomulik, et lapsepõlvest peale aetakse juured sügavale kogudusse.
Inimesed on koguduse eluga kogu südamest kaasas.
Peale esimest reisi tõdesin,
et läänemaailmas ollakse kui poole päeva kristlased.
Indoneeslased on aga kogu päeva kristlased.
Kogu nende elu keerleb vaid selle ühe asja ümber.
Nad armastavad Jeesust ja vahendavad seda ka teistele.
Valitsus näeb vaeva, et peatada rünnakud maal.
Nad on radikaalsed ja on kasutanud ka sõjaväge.
Nad on asetanud kristlaste ja moslemite külade vahele sõdureid.
Kas kristlased tahavad end neis olukordades kaitsta?
Kodusid ja privaatseid paiku rünnatakse.
See on raske küsimus, aga kuidas sina seda näed?
Seegi asi vaheldub.
Kristlastel ja kogudustel on erinevaid raskusi.
Olen kohtunud kristlastega, kelle külasid ründasid pühasõdalased.
Külamehed otsustasid kaitsta oma naisi, kirikuid ja lapsi.
Nad otsisid välja puhumistorud ning muud kodused relvad
ja kaitsesid end, sest teadsid, et nad pole kellelegi paha teinud.
Nad soovisid kaitsta oma kalleid.
Teised taas on on võtnud vastu selle, mis tuleb.
Nad on lihtsalt põgenenud.
Kristlased on nädalaid end džunglis peitnud ja seal ka surnud.
Mõned on leidnud tee tagasi.
Mõnikord on võimatu koju tagasi pöörduda.
Mõned üritatakse asustada uutesse paikadesse.
Need lood on ehmatavad.
Ühe noormehe isa
riputati juukseid pidi puu külge ning raiuti tükkideks.
Ta oli sunnitud seda vaatama ja oli sellest väga traumeeritud.
Sellest ülesaamiseks läheb vaja palju Jumala ja lähedaste armastust.
Rünnakute toimimine sõltub inimestest ja paikkondadest.
Arvan, et kui Soomes nii juhtuks, siis ka usklik reageeriks sellele.
Usun, et peaksime neid palves hoidma ja aitama.
Kuidas sinu meelest saaksime aidata Indoneesia kristlasi?
Parim viis on palvetada Indoneesia kasvava koguduse eest.
Paluda neile Püha Vaimu väge ja Jumala armastust.
Mõned kristlased on moslemitest eraldunud
ega soovi nendega suhelda.
Evangeelne tegevus algab julgusest ehitada sõprussildu.
Kõik algab sellest, kui kohtutakse sel armastuse sillal.
Neile tuleb paluda julgust, tarkust ja mõistmist,
et nad saaksid edasi anda revolutsioonilist armastusesõnumit.
Anda ainelist abi neile,
kes on kaotanud kõik - nii kodud kui vara.
Kui tuleme kogudusena kokku oma argipäeva keskel,
siis igaüks tahab saada sellest hea kogemuse,
et sellest innustatuna teenida Jeesust Kristust.
Kogemuspõhine uskumine on inimesele oluline.
Kas tahaksid lõpetuseks öelda midagi oma kogemusest,
kuidas islamiusulistele selgelt öelda, et Jeesus on Issand?
See algab kindlasti sõbrunemisest ning armastuse osutamisest.
Erinevaid koolkonnad räägivad apologeetiliselt usu alustest.
Tavaline inimene,
kes mõnevõrra tunneb oma Piiblit, ei pruugi palju islamiusust teada.
Parim viis on sõbruneda, osutada armastust ja olla huvitunud.
Vana tõde on, et kui huvitud, siis peagi huvitutakse ka sinust.
Usun, et see on kogu suhtlemise aluseks.
Tänu sulle, Niilo Närhi, et tulid mu saatekülaliseks.
Soovin Jumala õnnistust su töös.
Tänan!
Tõlge: Külliki Otsa