MÄRTRITE HÄÄL
Märter, ladina ja muinaskreeka keeles martyr,
1. Usu pärast kannatav inimene 2. Inimene, kes sureb usu eest
Tänapäevalgi kiusatakse kristlasi taga
väärkoheldakse
vangistatakse
piinatakse
iga päev
Heebrea 13:3: "Pidage meeles vange, nagu te oleksite kaasvangid
ja kurja kannatajaid, sest ka teie olete alles maises ihus."
Iraak on maa, mis kannab suuri pingeid.
Muiste pagendati juudid sinna.
Seal teenis ka prohvet Taaniel Baabüloni kuningat.
1970. aastate lõpus tõusis võimule Saddam Hussein.
1980. aastatel peeti sõda Iraagi ja Iraani vahel.
Pärsia lahe sõja järel hakati mõrvama etnilisi rahvahõime.
Kristlasedki olid tagakiusu objektiks.
Paljud lahkusid kodudest ning neid mõrvati massiliselt.
Tänasel päevalgi kogevad Iraagi kristlased tagakiusu.
Seal, kus nad elavad ja liiguvad, on nad tõrjutud ja pidevas ohus.
Iraagi valitsus võitleb usuvabaduse ja demokraatia eest.
Ülesanne pole kerge
ja väljakutse hoiab rahvast jätkuvas konfliktis.
Iraagi kristlased elavad ohtlikul ajal.
Mosulis kogevad kristlased pidevat tagakiusu.
George Thomas oli sündmuspaigal
ning raporteerib, et kristlasi aetakse Iraagist välja.
Neli maskides mees tungisid majja,
ähvardades meid relvadega ning karjusid: "Vooditest välja!"
See öö muutis Shababi elu alatiseks.
Nad sidusid mu mehe käed,
katsid ta silmad ja viskasid ta auto pagasiruumi.
Mõne tunni pärast
helistasid sunni mässulised, kes olid mehe röövinud.
Kui palju nad nõudsid su abikaasa eest?
50 000 dollarit.
Mul polnud sellist summat.
10 päeva pärast leiti mehe laip tee äärest Põhja-Iraagist, Mosulist.
Kõik luud olid murtud, teda oli pekstud ja lõpuks kägistatud.
Põhjuseks oli, et ta kuulus väikesesse kristlikku rühmitusse.
Shababi mees tapeti neli aastat tagasi.
Shababil on taas väga raske aeg.
4.10.2008 hakkasid Mosuli äärmusliku moslemid kristlasi tapma.
Nagu tuhanded kristlased põgenes Shabab kodust,
sest neid ähvardati surmaga, kui nad ei pöördu islamisse.
Seisime sellise ohuga silmitsi.
Suur osa kristlaste peredest maksis Al-Qaidale, et neid ei tapetaks.
Meid see ei aidanud.
Shabab ja sajad kristlikud pered
peitsid end kultuurikeskusesse Mosulist väljaspool.
Siin peeti koosolekuid ja pidusid, kuid nüüd on see pagulaste turvapaik.
Enne USA sekkumist oli Iraagis umbes miljon kristlast.
Nad elasid vabalt, pidades kirikutes teenistusi.
Sõja alates sai neist moslemite rünnaku objekt.
Taustal olevad jõud tahavad kristlased Iraagist välja ajada.
Kõne all pole etniline puhastus, mis keskendub teatud grupile.
Inimõiguste aktivist Hussein Sinjari
süüdistab tagakiusus Al-Qaidat ja teisi sunnimoslemite gruppe.
Selline ongi äärmuslik islam, fašistlik, Al-Qaida stiil.
See ongi islam Al-Qaida stiilis.
Neile lihtsalt ei meeldi teised.
Arvatakse, et enamik Iraagi kristlastest on tapetud või põgenenud.
Mosulist on lahkunud u 13 000 in.
ÜRO põhjal on Iraagi sõja algusest lahkunud kodust u 4 miljonit kristlast.
Tore, et Saddami pole, kuid ta ajal olime vähemalt kaitstud.
Keegi ei rünnanud meid, kuid nüüd aga suisa tapetakse.
Ninives, Mosuli lähedal on kristlased pagulastena koolides ja kirikutes.
250 kristlikku peret on põgenenud Bartellasse vägivalla eest Mosulis.
Kardetakse, et mässulised
ja Al-Qaida liikmed imbuvad sealsesse kogukonda.
Mosul on Iraagi kõige ohtlikum linn.
USA komandöride sõnul
tegutseb seal Al-Qaida juhtimisel 12 mässuliste gruppi.
Mosuli uute turvameetmete tõttu kardetakse,
et mässulised siirduvad piirkonda, kus on kristlaste varjupaigad.
Mosuli turvalisus on siiski pisut paranenud.
Valitsus lubab rahalist toetust
ja turvalisust igale kristlasele, kes naaseb Mosulisse.
Siiani on vähesed tagasi tulnud.
Täna on saates rahvasaadik ja partei esimees Päivi Räsanen.
Tere tulemast! - Tänan.
Nägime just traagilist dokumentaali Iraagist.
Elame Soomes nagu linnuke oksal, kuigi meil on omad probleemid.
Kas Soome rahvasaadik võib kogeda tagakiusu?
Kindlasti mitte otsest tagakiusu, eriti kui võrdleme olukordi,
milles elavad maailma kristlased ja kristlikud poliitikud.
Ühiskond ja seadusandlus eemalduvad kristlikest väärtustest,
mis loob olukorra, kus üldsusel on raske olla salliv nende vastu,
kes peavad kinni kristlikest väärtustest.
Olen mures Soomes elavate kodanike pärast,
kes ei saa tegelikult järgida oma südametunnistust.
Pean silmas kristlikke alusväärtusi.
Tihti on need teemad,
milles ühiskond on loobunud kristlikest väärtustest.
Räägime näiteks raseduse katkestamisest.
Olen murettekitavalt palju
puutunud kokku arstide ja ämmaemandatega,
kellel on tööl probleeme, sest keelduvad rasedusi katkestamast.
Õnneks on praegu Soomes tugev ja laialdane usuvabadus.
Kristlased saavad vabalt koguneda.
Muide, meil on parlamendis piibli- ja palvering,
kus iga nädal kogunevad kristlikud ametnikud ja rahvasaadikud.
Täiesti vabalt!
Nõnda on see paljudes töökohtades ja koolides.
Usun, et kuna kogudustes on jätkuvalt palutud
isamaa ja valitsuse eest, mis kaitseb meie ühiskonda.
Kui mõelda kogu maailma ja ajaloo kontekstis, -
siis oleme säilitanud täiesti ainulaadse olukorra.
Meil on vabadus uskuda ja rääkida sellest usust.
See on loonud hea aluse mõnelegi asjale.
Oled võtnud isiklikult seisukoha kristlike inimõiguste suhtes.
Oled ise olnud seotud petitsiooniga mõne maa või isiku eest.
Kuidas on neisse petitsioonidesse suhtutud?
Inimõigused on universaalsed.
Kindlasti soomlased tunnustavad ÜRO inimõiguste kokkulepet,
mis tagab nii kristlaste kui kõigi teiste rühmade õigused.
Kui seisame kristlaste õiguste eest osaleda normaalselt ühiskonnatöös,
õigusest mitte sattuda vangi või kaotada töö usutunnistuse tõttu,
äratab see Soomes sümpaatiat, kui seda teha õigel kombel.
Soome üldsus ei mõista, kui palju on maailmas ristiusu pärast tagakiusu.
Meil on selles osas lihtne, seega on vaja teavet edastada.
Kuidas rahvasaadik saab teha tööd, et see asi liiguks edasi
ja tekiks arutelu nii otsustajate kui rahva seas?
Elame maailmas, mis on täis konflikte.
Kristlaste inimõigused
tulevad rahvusvahelisel tasandil esile teisel kombel kui mõni aeg tagasi.
Meil kõigil on inimestena vastutus kaitsta ligimese inimõigusi.
Kristlastena on eriline vastutus kaitsta õdede, vendade õigusi.
Piibel kutsub meid seda tegema.
Kristlastest rahvasaadikuna pean oma eriliseks kohuseks
olla hääleks mulle antud jõu ja võimaluste kaudu.
Olla hääleks tagakiusatud õdede ja vendade heaks.
Praktikas saab rahvasaadik teha nii mõndagi.
Näiteks esitada kirjalikke küsimusi, mis on avalikustatud
ning esitada dokumente, millele valitsus peab reageerima.
Olen teinud järelpärimisi eri tagakiusatud rühmade kohta.
Loodan, et välisministeerium hakkab olukorda jälgima.
Näiteks Indias olevat tagakiusu.
Rahvasaadikul on ka see võimalus, et kui tal võrgustik
välispoliitiliste mõjutajate, ministrite ja ka presidendi näol,
saab õiges olukorras selle teema jutuks võtta.
Kui peaminister Vahnanen visiteeris Indiat,
rääkisin temaga ja palusin, et ta kostaks tagakiusatute eest.
Ta tegi seda.
Olin väga tänulik selle eest ning tänasin teda.
Need on muidugi väiksed asjad.
Usun, et kui neid väikseid asju
on piisavalt palju, on neil mõju ka nende maade valitsejate seas.
Rahvasaadikul on vajadusel võimalus minna konkreetselt kohale.
Seda ei juhtu tihti, kuid ise käisin mõni nädal tagasi Valgevenes.
Seal, Euroopa südames on usulist ja poliitilist tagakiusu.
Inimõigused selle diktatuuri all on hämmastavalt halvas seisus.
Sõnavabadus, usuvabadus ja poliitiliste õiguste järgimine.
Olin üritusel, kus loodi Kristlike Demokraatide partei,
mille kõige tähtsam agenda on usuvabaduse edendamine.
Nad koguvad kontakte usuvabaduse parandamiseks.
Nad olid tänulikud, et nii mina kui mõni teine Euroopa rahvasaadik
oli kohal, sest nii said nad kogunemiseks rahu.
Eelnevad partei loomise üritused lõppesid juhtide vangistamisega.
Sel korral saime selle ürituse läbi viia täielikus rahus.
Usun, et kohal olemisel on mõju.
Kindlasti on!
Meid on puudutanud
moslemist kristlaseks pöördunud Ibrahim Pavadini lugu.
Alguses ei antud talle võimalust jääda Soome asüüli taotlejana.
Hiljem vaadati see juhtum üle.
Kuidas saame mõjutada sellistes olukordades,
kui näiteks keegi pöördub Soomes olles islamist kristlusesse?
Ta on tulnud siia hoopis teistel põhjustel.
Seda protsessi käiakse aina läbi.
Kuidas mõjutada otsustajaid, et nad mõistaksid asja tõsidust?
Inimene võib isegi elu kaotada, kui peaks naasma oma koju.
Olukord oleks vältimatult esil tema naasmise korral.
Olen tulnud järeldusele,
et Soome otsustajate vaimulik kirjaoskus on puudulik.
Ei saada aru islami mõjujõust
ja nende asjadesse suhtumisest näiteks ristiusku pöördumise korral.
Kardan, et sellesse teemasse pole piisavalt tõsiselt suhtutud.
Ohtu, millesse need inimesed võivad sattuda ja isegi elu kaotada.
Igal juhul viib see islamimaades tõsisesse tõrjutusse.
Soovin, et see arusaam tõuseks rohkem esile.
Mõeldes turvapaiga taotlejatele,
on hea, et Soome on kui kodu, kes võtab hädasolijaid vastu.
Võtab sõbralikult vastu
ja püüab neid sobitada Soome ühiskonda.
Võiks mõelda, et need, kes tulevad samast usklikust taustast,
siis kuigi nad tulevad erinevast kultuurist,
võib ühine ristiusk ühendada ja kergendada Soome sobitumist.
Arvan, et oleks hea prioriseerida tagakiusatud turvapaiga taotlejaid.
Soome on olnud küllaltki ühtse kultuuriga maa.
Meil on siiani vähem pagulasi kui muudes põhjamaades.
See on väga tähtis seisukoht.
Kuidas saame tagada,
et inimõiguste pärast tagakiusatud kristlastel
oleks võimalus saada turvapaik?
See on täitsa uus küsimus, kuid mida võiksime teha?
Arvan, et organisatsioonidel,
kel on rohujuure tasandil kontaktid tagakiusu maades, on suur roll.
Nad saavad levitada infot, et Soome on maa asüüliks.
Loomulikult vajab see teema Soomes arutelu
nii parlamendis kui otsustajate ringis.
Asüülitaotlejate või oma kodumaalt väljaheitmisega seotud probleemides,
mida viimasel ajal on palju, avaldab suurt mõju just avalikkus.
Usun, et Soome meedias
mõjutab neist asjust rääkimine, kuna see tõstab arusaamist.
Üks probleem kerkib esile.
Kui Soome otsustajad ühenduvad teise maa otsustajatega
ja sel maal on kristlaste vastu tehtud inimõiguste rikkumisi,
siis selles olukorras oleks neil hea võimalus mõjutada neid riigijuhte.
Kas oled ise sattunud sellisesse olukorda?
Kas selliselt saab mõjutada?
See oleks suurepärane võimalus olla asjaga kaasas.
Rahvasaadikuna reisides
ei õnnestu kohtuda kõrgeimate juhtidega.
Küll saab kohtuda parlamendi tasemel.
Kui vabariigi president või peaminister külastavad neid maid,
siis nad loomulikult kohtuvad kõrgeimate juhtidega.
Neis olukordades on tugevaim mõjutamise võimalikkus.
Tähtis, et leiduks neid inimesi, kes informeerivad meie juhte.
Olen president Tarja Haloneniga,
kellega peame regulaarselt vestlusi, arutanud ka inimõiguste teemat.
Olen valgustanud neid probleeme, mida ei ole üldiselt teada.
Näiteks Valgevene kristlaste olukord.
Rahvasaadikuna kohtun saadikutega ja olen puudutanud neid küsimusi.
Sellest rääkides ei ole meil midagi kaotada,
eriti kui mõtleme tagakiusatutest ning võrdleme end nendega.
Oleks imelik, kui Soome heaolus elaval juhil
ei leiduks julgust tõsta neid teemasid üles.
Olen Kuuba rahvasaadikutega rääkinud vangistatud inimgruppidest.
Hiinas reisides olen rääkinud kristliku koguduse olukorrast.
Räägin siis, kui kohtun oma kolleegidega.
Mõnele tunduvad need olevat täiesti uued teemad.
Usun, et sellel on oma mõju, kui need mured esile tõsta,
öeldes, et meil on infot ja kristlastel on probleeme.
Meil on nende suhtes soojad mõtted ja oleme nendega ühenduses.
Kohal olles olen püüdnud külastada ka kohalikku kogudust.
Näiteks Kuubas.
Olen kohalikelt palunud võimalust külastada kogudust.
Alguses mõeldakse, et kust sellist leida.
Ometigi need kuskilt leitakse.
Meelde on jäänud kohtumine Kuubas, Havannas.
Käisin seal Päästearmees, mis teeb suurepärast sotsiaaltööd.
Neil on omad raskused.
Näiteks õpetaja võib kaotada töökoha, kui liitub kogudusega.
Nad olid väga tänulikud,
et Soome rahvasaadik andis oma tunnistuse.
Küll on hea!
Räägime koolimaailmast.
Kui usklikust perest laps läheb kooli, siis kohtab ta teistsugust maailma.
Tihti on see koduga võrreldes väga kontrastne.
Võib juhtuda,
et kui ta räägib avatult usust, satub ta kiusamise alla.
Kuidas mõjutada selliseid olukordi?
Jah, lapsed võivad olla julmad.
Kiusamise põhjused on erinevad.
Mu oma lapsed on saanud kuulda, et nad on "Jeesus-perest".
Õnneks nad suhtusid sellesse kui auasja,
kuigi algne mõte oli veidi teistsugune.
Õpetaja vastutab esmaselt,
et kedagi ei kiusataks, olenemata taustast.
Muidugi peaks lapsevanem olema lapsele toeks.
Hästi on siis, kui laps saab vanematele rääkida,
mida koolis on öeldud, sest saab lapsega mõelda vastuse.
Mulle meenub üks olukord, kui mu tütar oli 5-6aastane.
Ta läks sõbraga mänguplatsile ja poisid olid seal palli mängimas.
Ta küsis ühelt poisilt, mis kell on.
Poiss vastas, et usklikule kella ei öelda.
Tütar tuli koju ja rääkis sellest ning ta meelest oli see väga rumal.
Kujutad ette kui rumalalt see poiss vastas!
Selliseid asju juhtub.
Kui vanematega saab rääkida, ei paisu need liiga suureks.
Neid saab koos lahendada.
Olles ise julgelt ja avatult kristlased, näitame sellega eeskuju.
Pole mingit häbi olla Jeesuse järgija ja Piiblit uskuv kristlane.
Vastupidi, see on asi, mille eest olla tänulik.
Võime olla uhked,
et meil on selline hoolitsev taevane Isa.
Julgel ja avatud moel võib seda suhtumist lastele edasi anda.
Oleme nüüd sattunud olukorda, kus tehakse palju piiranguid.
Mõnes koolis ei tohi jõulunäidendis isegi Jeesusest rääkida.
Mida sa selle kohta oskad kosta?
Kui mõne aasta eest muudeti usuvabaduse seadust,
siis kooliruumis tõlgitseti seda väga kummalisel kombel.
Tõlgendati nii, et enam ei või pidada hommikupalvusi.
Mõnes koolis keelati palveringide korraldamine.
Seda tehti uue seaduse jaoks, et mitteuskujad ei oleks tõrjutud.
Tahan väga selgelt öelda järgmist.
Usuvabaduse seaduse loomisprotsessis öeldi väga selgelt,
et eesmärk ei ole muuta koolide toimimisviise.
Näiteks hommikupalvusi
ning jõulu- ja kevadpühade tähistamist.
Kristlikku kultuuri ülalpidavate tavade järgimist ei pea muutma.
Seadusandja nimetas need tavad kristliku kultuuri pärandiks.
Näiteks kui loetakse jõuluevangeeliumi.
Seega kui sellist kava teha, ei pea kelleltki luba küsima.
Ka moslemilapsel on õigus tutvuda Soome kultuuripärandiga.
See on selgelt välja öeldud.
Usuvabaduse seaduse eesmärk on ennekõike positiivne
ehk siis tagada ka lapsele õigus uskuda.
Ka lapsel on õigus palvetada söögipalvet,
ühineda hommikupalvega või koguneda koolis palveks.
Haridusminister kinnitas seda kirjalikult ja vastas küsimustele.
Palju on valesti tõlgendamisi,
enamjaolt tahtmatult, kuid mõnikord ka tahtlikult.
Tahetakse karmistada seda, mida seadus tegelikult ette ei näe.
Tahan julgustada õpetajaid
pidama julgelt hommikupalvusi ja tegema söögipalveid.
Neil, kes südametunnistuse pärast ei taha osaleda, on õigus keelduda.
Mitte mingil juhul pole nõutud neist loobuda.
Tänan sind, Päivi Räsänen.
Oli rahuldust pakkuv ja valgustav vestlus rahvasaadiku tegemistest.
Jumal õnnistagu sind! - Tänan.
Tõlge: Külliki Otsa