Shalom! Tervetuloa seuraamaan Veahavta et Israel -ohjelmaa.
Se tarkoittaa: Sinä rakastat Israelia.
Tri Baruch Korman selittää nyt puolen tunnin ajan Raamattua.
Hän on vanhempi luennoitsija Zera Avraham -instituutissa Israelissa.
Kurssit ovat hepreaksi, mutta hän opettaa kerran viikossa englanniksi.
Saat lisätietoa Israelin-työstämme sivuiltamme LoveIsrael.org.
Nyt on tri Baruchin vuoro.
Eräs tärkeä Raamatun käsite mainitaan jo 1. Mooseksen kirjassa, -
ja siitä kerrotaan lisää profeetoissa, Psalmeissa, Uudessa testamentissa -
ja erityisesti Ilmestyskirjassa. Tarkoitan lunastusta.
Ymmärtääksemme uskoamme sekä Jeshuan työtä oikein -
ja käsittääksemme toivoa pääsystä Jumalan valtakuntaan -
meidän on ymmärrettävä lunastuksen merkitys.
Yksi parhaista lunastuksesta kertovista Raamatun kirjoista, -
hämmästyttävää kyllä, on Ruutin kirja.
Ruutissa on vain neljä lukua, mutta ne ovat tärkeitä.
Ruutin kirjan periaatteet auttavat meitä ymmärtämään -
uskoamme Messias Jeshuaan.
Ruutin kirjan lopussa on nimittäin sukuluettelo, -
jonka alussa mainitaan tärkeä henkilö -
ja jonka lopussa on kuningas Daavid.
Kuningas Daavid viittaa Raamatussa Messiaaseen.
Ruutin kirjassa kerrotaan, kuka Messias on, -
hahmottelemalla muutama periaate.
Otetaan esille Ruutin kirjan luku 1.
Ruut 1:1: -
"Siihen aikaan kun tuomarit hallitsivat..."
Mitä tuomarien ajasta tiedetään?
Tuomarien kirjassa kerrotaan, -
että tuolloin jokainen teki sitä, mitä omissa silmissään näki oikeaksi.
Toisin sanoen -
ihmiset yrittivät tehdä oikein mutta omasta näkökulmastaan käsin -
ja oman käsityksensä mukaan.
Parhaansa yrittäminen on siis Raamatun mukaan -
oman käsityksen mukaan toimimista.
Mutta Tuomarien kirjassa sanotaan, että kun ihmiset tekivät niin, -
he tekivät Herran silmissä pahaa.
Tästä opimme tärkeän periaatteen: -
Meidän tiemme eivät ole Jumalan teitä -
eivätkä meidän ajatuksemme hänen ajatuksiaan.
Jos yrität omassa voimassasi toimia oikein ilman Jumalan neuvoa, -
toimit väärin ja joudut vaikeuksiin.
Jos teemme vain parhaamme oman rajoitetun tietomme nojalla, -
joudumme vaikeuksiin.
Jumala ei ole mielistynyt elämäämme, ja seurauksena on vaikeuksia.
Siitä Ruut 1:1 puhuu: -
"Siihen aikaan kun tuomarit hallitsivat..."
Hepreassa on tässä ensimmäisenä -
sana waihi, "ja tapahtui niin".
Se mainitaan alkutekstissä kahdesti, -
koska se sitoo kaksi asiaa yhteen.
Jumalan Sana on kirjoitettu tavalla, joka auttaa meitä ymmärtämään, -
mitä hän tahtoo meille sanoa.
Oli siis tuomarien aika. Jae alkaa sanonnalla "ja tapahtui niin".
Sanonta toistetaan, jotta ymmärtäisimme, mitä tapahtuu, -
kun teemme sitä, mikä on omissa silmissämme oikein.
Ruut 1:1: "...tuli nälänhätä maahan."
Aina kun Raamatussa mainitaan nälänhätä, -
se tarkoittaa Jumalan mielisuosion poistumista kansan yltä.
He eivät toimineet hänen ohjeidensa mukaan.
Meidän tulisi kysyä itseltämme, -
teemmekö sitä, mikä on omasta mielestämme parasta ja oikein, -
vai olemmeko kuunnelleet Jumalan puhetta, lukeneet Sanaa -
ja soveltaneet sitä elämäämme?
Sen perusteella meitä arvioidaan. Sanassahan sanotaan, -
että palattuaan -
Messias maksaa jokaiselle hänen tekojensa mukaan -
oman arvionsa perusteella.
Nyt ei puhuta pelastuksesta vaan palkkioista.
Palkkioita kannattaa tavoitella, -
koska voimme tuoda niillä Jumalalle kunniaa ja ylistystä -
todistuksena uskonelämämme hedelmistä.
Ruut 1:1: "Siihen aikaan kun tuomarit hallitsivat, -
tuli nälänhätä maahan.
Silloin muuan Juudan Beetlehemin mies lähti sieltä..."
Sana Beetlehem toistuu Raamatussa usein, -
koska sillä halutaan korostaa jotain.
Beetlehem on kuningas Daavidin synnyinkaupunki.
Beetlehemiin liittyy myös profetioita Daavidin pojasta, Messiaasta.
Jo jakeesta 1 näkee, -
että saamme Ruutin kirjasta näkökulmaa -
Messiaaseen ja hänen työhönsä.
Sanoin aluksi, että Ruutin kirjassa puhutaan lunastuksesta.
Messias on Lunastajamme.
Lunastus liittyy läheisesti Jumalan valtakuntaan.
Sinne pääsevät vain lunastetut.
"Silloin muuan Juudan Beetlehemin mies lähti sieltä -
ja asettui... asumaan Mooabin maahan."
Niin ei olisi saanut tehdä.
Raamatussa kerrotaan, että Jumala vei kansansa luvattuun maahan.
Siellä voimme odottaa saavamme Jumalan siunauksia -
ja hänen huolenpitoaan.
Luvatusta maasta lähteminen merkitsee -
kääntymistä pois Jumalan työstä elämässämme.
Siunausten sijaan meitä odottaa tuomio.
Kohta näemme tämän periaatteen.
"Beetlehemin mies lähti sieltä -
ja asettui vaimonsa ja kahden poikansa kanssa -
muukalaisena asumaan Mooabin maahan.
Miehen nimi oli Elimelek..."
Eli tarkoittaa "minun Jumalani" ja melek tarkoittaa "kuningasta".
Mutta oliko Jumala hänen kuninkaansa ja hallitsijansa?
Ei ollut, -
koska Elimelek ei luottanut Jumalan huolenpitoon.
On myös toinen käsitys siitä, miksi Elimelek lähti.
Siitä kerrotaan myöhemmin.
Elimelek oli rikas mies.
Nälänhädän aikana hänellä oli varastoja.
Hän ei kuitenkaan halunnut antaa runsaudestaan toisille.
Jumalan rakkaus ei näkynyt hänen elämästään.
Jo Toorassa kerrotaan Jumalan rakkaudesta.
Ensimmäisessä käskyssä kehotetaan -
rakastamaan Jumalaa kaikesta sydämestä, sielusta ja voimasta.
Toinen, sen kaltainen, on rakastaa lähimmäistä niin kuin itseään.
Jos haluamme elää Tooran mukaan alamaisina Jumalan Sanalle, -
elämästämme näkyy rakkaus.
Jumala on ensin rakastanut meitä, -
ja kun rakastamme häntä, rakastamme myös toisia ihmisiä.
Elimelekillä ei ollut tätä rakkautta.
Hän halusi pitää omaisuudestaan kiinni eikä jakaa sitä toisille.
Hän lähti siis perheensä kanssa Mooabin maahan.
Jae 2: "Miehen nimi oli Elimelek, hänen vaimonsa nimi Noomi..."
Noomi tarkoittaa miellyttävää.
"... ja hänen kahden poikansa nimet Mahlon ja Kiljon; -
he olivat efratilaisia Juudan Beetlehemistä."
Beetlehem mainitaan jakeessa 2 toistamiseen.
Sana Beetlehem muodostuu kahdesta heprean sanasta.
Beet tarkoittaa "taloa" ja lehem "leipää".
Siinä ikään kuin puhutaan Jumalan huolenpidon paikasta.
Elimelek asui siis perheineen paikassa, -
jonka nimi kertoi Jumalan huolenpidosta.
Mutta Elimelek ei luottanut Jumalaan eikä käsittänyt, -
että tämä kutsui kansaa nälänhädän kautta -
kääntymään puoleensa ja ottamaan vastaan Sanansa siunaukset.
Sen sijaan Elimelek lähti pois.
Jakeen 2 loppu: -
"Niin he tulivat Mooabin maahan ja oleskelivat siellä."
Wai jiijuu sham tarkoittaa, -
että he jäivät Mooabiin pysyvästi.
He ottivat sen uudeksi asuinpaikakseen.
Mutta Jumalan siunaus ei ollut Mooabin yllä.
Mooabilaiset olivat olleet tottelemattomia.
Koska he tahtoivat jopa tehdä Jumalan suunnitelmat tyhjiksi, -
hän sanoi raskaita asioita heitä vastaan.
Tämän Juudan miehen olisi pitänyt turvautua Jumalaan.
Hänen nimensäkin merkitsi "Jumalani on kuningas".
Mutta hän ei toiminut nimensä mukaan.
Jos käännymme tieten tahtoen pois Jumalasta, -
elämäämme tulee seuraamuksia. Niistä kerrotaan jakeessa 3: -
"Ja Elimelek, Noomin mies, kuoli, -
ja Noomi jäi jälkeen kahden poikansa kanssa."
Noomi jäi poikiensa kanssa yksin.
Jae 4: -
Nämä ottivat itselleen mooabilaiset vaimot..."
Moobilaisten vaimojen ottaminen ei ollut hyvä asia.
Vaimot eivät olleet jättäneet taakseen -
mooabilaisten kulttuuria -
ja alkaneet turvautua Israelin Jumalaan ainakaan aluksi.
Siksi pojat eivät olisi saaneet ottaa heitä vaimoikseen.
Avioliitossa puolisoiden pitää olla samalla hengellisellä perustalla.
Messias Jeshuaan uskovan on väärin mennä naimisiin sellaisen kanssa, -
joka ei häneen usko.
Nämä juutalaismiehet ottivat vaimot -
mooabilaisesta kulttuurista.
Jae 4: "...toisen nimi oli Orpa -
ja toisen nimi Ruut.
Ja he asuivat siellä noin kymmenen vuotta."
Luku 10 merkitsee loppuun saattamista.
Raamatussa kerrotaan, -
että he elivät Mooabin maassa kymmenen vuotta, -
koska halutaan osoittaa, ettei heillä ollut halua palata Juudaan, -
Jumalan huolenpidon paikkaan.
He olivat lähteneet Israelista -
aikomatta palata takaisin.
Jakeessa 5 kerrotaan, mitä noiden 10 vuoden jälkeen tapahtui.
"Ja myös nuo molemmat, Mahlon ja Kiljon, kuolivat, -
niin että vaimo jäi yksin jälkeen kahdesta pojastaan ja miehestään."
Noomi oli lähtenyt Mooabiin miehensä ja kahden poikansa kanssa.
Mies oli ollut kuolleena 10 vuotta.
Pojat ovat naimisissa mooabilaisten naisten kanssa.
Jumalan tuomio saapui 10 vuoden kuluttua.
Myös pojat kuolevat.
Noomille jää vain kaksi mooabilaista miniää.
Siirrytään jakeeseen 6. Siinä kerrotaan muutoksesta.
Siinä Noomi alkaa huomata, -
ettei Jumala ole häneen mielistynyt.
Jumala on ollut häntä vastaan, eikä hän ymmärrä, miksi.
Syynä ei ole se, etteikö Jumala rakastaisi Noomin perhettä.
Syynä on ollut perheen tottelemattomuus Jumalan Sanalle.
Jumalahan ei katso henkilöön -
vaan kohtelee kaikkia samalla tavoin.
Hän on oikeudenmukainen.
Kapinoinnista Jumalaa vastaan seuraa aina jotain.
Jumala antoi Noomin perheelle 10 vuotta aikaa tehdä parannusta, -
mutta he eivät tehneet sitä.
Siksi Noomi on menettänyt sekä miehensä että poikansa, -
ja jäljellä ovat vain miniät.
Jae 6: "Silloin hän nousi miniöineen -
palataksensa takaisin Mooabin maasta, -
sillä hän oli kuullut..."
Paavali opettaa, että usko tulee kuulemisesta.
Koska Noomi kuuli ja toimi, voimme odottaa, että hän löytää taas uskon.
Hänen hengellinen elämänsä alkaa vähitellen uudelleen.
Koska Noomi kuuli ja toimi, Jumala alkaa taas toimia hänen elämässään -
saadakseen aikaan lunastuksen.
Jae 6: "...sillä hän oli kuullut Mooabin maassa, -
että Herra oli pitänyt kansastansa huolen..."
Jumala oli tehnyt niin Juudassa, ei Noomin asuinpaikassa, -
koska hän oli lähtenyt pois Jumalan huolenpidon paikasta, -
Israelin maasta.
Haluan puhua nyt ilmaisusta "Jumala oli pitänyt huolen".
Sana paakad, käydä jonkin luona, esiintyy Raamatussa usein, -
etenkin profeettakirjoissa.
Jumalan vierailusta voi seurata hyvää tai pahaa.
Jos hänen kansansa on oikeassa suhteessa häneen, hän tekee hyvää.
Jos ei, hänen vierailunsa voi tietää tuomiota.
Riippuu siis asiayhteydestä, miten Jumala toimii.
Jumalan vierailu tarkoittaa hänen läsnäolonsa tulemista.
Joskus se merkitsee siunausta, joskus tuomiota.
Joskus hän uudistaa, joskus hajottaa.
Eli jakeessa 6 Jumala vieraili kansansa luona tai piti siitä huolen -
antaakseen sille leipää.
Tuomion aika on ohi, ja Jumala alkaa saattaa entiselleen.
Tuomio on ohi, ja leivän aika on tullut.
Jae 7: "Niin hän lähti yhdessä molempien miniäinsä kanssa -
siitä paikasta, jossa oli oleskellut.
Ja heidän tietä käydessään matkalla Juudan maahan..."
Tässä kohdassa korostetaan Beetlehemin lisäksi -
myös Juudaa. Sana Juuda on tärkeä.
Juudan heimolla oli erityinen perintöosa Messiaassa.
Sanan mukaan Messias syntyy Juudan heimosta.
Hän myös syntyy Juudalle annetulla alueella.
Sanat Beetlehem ja Juuda viittaavat usein Messiaaseen.
Niin käy myös Ruutin kirjan viimeisessä luvussa.
Jae 7: "Niin hän lähti yhdessä molempien miniäinsä kanssa -
siitä paikasta, jossa oli oleskellut.
Ja heidän tietä käydessään matkalla Juudan maahan -
sanoi Noomi molemmille miniöillensä: -
'Menkää, palatkaa kumpikin äitinne kotiin.
Herra tehköön teille laupeuden...'"
Nyt huomaamme Noomin suhteen ongelman.
Vaikka hän palaakin Juudaan kuultuaan Jumalan avusta, -
hänen uskonsa ei ole vielä vahva.
Hän ei ota Jumalan Sanan ohjeita kovin vakavasti.
Hän ei oikein tunne Jumalan luonnetta eikä käytöstä.
Hänhän kehottaa miniöitään palaamaan äitiensä luo.
Hän toivottaa Jumalan siunausta sinne. Mutta Jumala ei toimi niin.
Hän armahtaa, kun ihminen on hänen tahdossaan.
Vasta kun alamme tulla alamaisiksi Jumalan ohjeille, -
kohtaamme hänen armonsa ja laupeutensa.
Tässä Noomi valaa valheellista toivoa.
Lupaus on tyhjä. Noomi sanoo: -
"'Menkää, palatkaa kumpikin äitinne kotiin.
Herra tehköön teille laupeuden, -
niinkuin te olette vainajille ja minulle tehneet."
Noomi oli huomannut näiden nuorten naisten olleen uskollisia.
He olivat olleet hyviä miniöitä.
He olivat rakastaneet hänen poikiaan ja häntä.
Mutta nyt Noomi on palaamassa omaan maahansa -
ja käskee miniöitään palaamaan omaansa.
Jakeessa 9 tilanne huononee entisestään: -
"Herra suokoon, että saisitte turvan kumpikin -
miehenne kodissa.'"
Sana menucha on tärkeä. Käänsin sen sanalla "lepo".
Sana viittaa Jumalan valtakunnassa saatavaan lepoon.
Siihen liittyy merkittäviä seurauksia.
Noomi väittää, että miniät löytäisivät Jumalan valtakunnan levon -
Mooabissa, jossa palvellaan epä- jumalia eikä tunneta Jumalan Sanaa.
Niin ei käy.
Noomi on vielä kaukana Sanan totuudesta ja sen antamasta toivosta.
Löytääkseen Jumalan suunnitelman -
Noomin täytyy kasvaa hengellisesti.
Myös meidän tulee vartioida tarkasti puheitamme.
Meidän ei kannata ilmaista toiveita, -
jotka eivät perustu Sanan totuuteen.
Muuten joudumme pettymään.
Jos nämä nuoret naiset palaavat Mooabin pakanuuden pariin, -
heidän tulevaisuutensa on toivoton eivätkä he löydä lunastusta.
Jakeen 9 loppu: -
"Ja hän suuteli heitä. Mutta he korottivat äänensä ja itkivät -
ja sanoivat hänelle: 'Me seuraamme sinua sinun kansasi luo'."
Luultavasti siinä on puhujana Orpa, -
koska Ruut puhuu eri tavoin.
Tutkijoiden mielestä tässä puhuu Orpa: -
"Me seuraamme sinua sinun kansasi luo'."
Mutta hehän olivat jo olleet tämän perheen jäseniä avioliiton kautta.
Vaimon tehtävänä on lähteä ja liittyä mieheensä.
Näin nämä naiset eivät välttämättä olleet tehneet.
"Mutta he korottivat äänensä ja itkivät ja sanoivat hänelle: -
'Me seuraamme sinua sinun kansasi luo'."
Mutta onko heillä oikeaa käsitystä Israelin Jumalasta?
Toisella on, toisella ei.
Hän, joka otti vastaan Sanan totuuden, muuttuu radikaalisti.
Mekin muutumme ottamalla vastaan Jumalan totuuden.
Nähdään ensi viikolla!
Toivottavasti sait siunauksen, josta voit kertoa muillekin.
Tulethan taas ensi viikolla seuraamaan lähetystämme.
Saat meistä lisätietoa sivustoltamme LoveIsrael.org.
Siellä on lisää Baruchin opetusta videoina, -
joita voit katsella tai ladata koneellesi.
Nähdään ensi viikolla. Siunausta sinulle Jeesuksessa!
Suomennos: Annamari Kortelainen