Shalom! Tervetuloa seuraamaan Veahavta et Israel -ohjelmaa.
Se tarkoittaa: Sinä rakastat Israelia.
Tri Baruch Korman selittää nyt puolen tunnin ajan Raamattua.
Hän on vanhempi luennoitsija Zera Avraham -instituutissa Israelissa.
Kurssit ovat hepreaksi, mutta hän opettaa kerran viikossa englanniksi.
Saat lisätietoa Israelin-työstämme sivuiltamme LoveIsrael.org.
Siis LoveIsrael.org.
Baruch, ole hyvä.
Oletko valmis maksamaan hinnan uskollisuudesta?
Uskotko, että Jumala pystyy täyttämään lupaukset omilleen, -
mitä ikinä kohtaammekaan?
Siitä uskollisuudessa on kyse. Siitä, että Jumala on olemassa, -
että Hän toimii aktiivisesti kansansa kanssa ja heidän elämässään -
ja että Jumala auttaa meitä olemaan voittajia.
Voittajan käsite on hyvin tärkeä, sillä Ilmestyskirjassa, -
kun Messias puhuu Vähän-Aasian seitsemälle seurakunnalle, -
Hän sanoo kullekin eri asioita mutta myös yhden yhteisen asian.
Se on tämä.
Uskovien tulisi olla voittajia.
Löydämme voittamiseen tarvittavan voiman, viisauden ja huolenpidon -
kuuntelemalla, mitä Jumalan Henki neuvoo.
Se on jumalallista neuvoa, viisautta.
Paras paikka löytää sitä viisautta on tämä, Raamattu.
Ota esiin Raamattusi ja katso kanssani Danielin kirjan lukua 6.
Danielin kirjan luku 6.
Näemme tässä siirtymän.
Viime viikolla lukemamme katkelma päättyi siihen, -
että valtaistuimelle nousi uusi kuningas.
Hän ei ollut Babylonin valtakunnasta.
Babylonian valtakuntaa ei enää ollut. Sen aika oli ohi.
Tuli uusi hallitsija, Daarejaves.
Hän oli kuninkaaksi tullessaan 62-vuotias.
Hänellä oli jo ikää ja oletettavasti myös viisautta.
Kuten pian näemme, Daniel oli hänen rinnallaan.
Jumala oli uskollinen Danielille, -
jotta Danielkin voisi olla uskollinen ystävilleen muista kansoista.
Miksi sanon niin? Katsotaanpa luvun 6 jaetta 1.
"Daarejaves näki hyväksi -
[se oli hyvä kuninkaan silmissä] -
asettaa valtakuntaansa -
sata kaksikymmentä satraappia [virkamiestä], -
että heitä olisi kaikkialla valtakunnassa."
Huomaa, satakaksikymmentä.
Luku 120 on tietysti sukua luvulle 12.
Huomaa taas, mitä tapahtuu.
Hän nimitti 120 virkamiestä kaikkialle valtakuntaansa.
Miksi hän teki niin? Jotta valtakunta olisi siunattu.
Jotta valtakunta toimisi kunnolla.
Hän ymmärsi oman rajallisuutensa ja sen, -
ettei kukaan yksin pysty hallitsemaan suurta meedialaisten valtakuntaa.
Katsopa jaetta 2.
"Ja heitä ylempänä oli kolme valtaherraa".
Kuningas asetti 120 virkamiestä, joista kolme nimettiin valvojiksi.
"...joista Daniel oli yksi."
Emme voi taaskaan yliarvioida sen merkitystä, -
että Daniel selvitti tiensä sinne.
Kun tutkii Raamattua kirjaimellisesti ja lukee selvät vihjeet, -
se tosiasia, että Daniel oli siellä, on tärkeä ja yllättävä.
Hän tuli vanhasta hallinnosta, mutta hän ei ollut vanhaa.
Hän oli uutta. Hän oli valtakunnan todellisuutta.
Daniel oli päälliköistä yksi. Jatketaan jakeesta 2.
"Heille [niille kolmelle] -
tuli satraappien [120 virkamiehen välittää asioita, -
raportoida, jotta voitiin tehdä arvio] tehdä tili [siitä, mitä oli tehty], -
ettei kuningas kärsisi vahinkoa."
Kuninkaalla oli järjestelmä, jossa hän asetti 120 virkamiestä.
Heistä valittiin kolme valvomaan kaikkea työtä, -
niin ettei pääsisi käymään mitään vahinkoa.
Daniel oli kaiken sen ytimessä.
Miksi sanon niin? Katsopa jaetta 3.
"Mutta Daniel oli etevämpi -
muita valtaherroja sekä satraappeja [virkamiehiä], -
sillä hänessä oli erinomainen henki".
Olemme nähneet vähintään kymmenen kertaa, -
että Danielin yhteydessä puhutaan erinomaisesta hengestä, -
pyhän Jumalan Hengestä hänessä.
Hän ei laskenut oman kykynsä ja älynsä varaan -
eikä tehnyt asioita omien suunnitelmiensa mukaisesti.
Ei. Se henki toi hänen elämäänsä Jumalan järjestyksen.
"Mutta Daniel oli etevämpi [tuli suuremmaksi] -
muita valtaherroja sekä satraappeja, -
sillä hänessä oli erinomainen henki; -
ja kuningas aikoi asettaa hänet -
koko valtakunnan päämieheksi."
Tämä kuningas, Daarejaves, on viisas. Hänellä on jo ikää.
Hän ajattelee: "Daniel on ylivertainen. Hän on loistava."
"Hän menestyy sen hengen ansiosta, joka hänellä on."
"Pyrin siihen, ettei mitään vahinkoa koituisi minulle ja valtakunnalleni."
"Siksi paras päätös olisikin asettaa Daniel koko valtakunnan päälliköksi."
Jae 4.
"Silloin [kuultuaan siitä] toiset valtaherrat -
sekä satraapit [virkamiehet] -
etsivät Danielia vastaan syytä [mahdollisuutta, väitettä] -
valtakunnan hallinnossa."
He etsivät hänen toiminnastaan jotain, mikä on väärin hänen asemassaan, -
jotta he voisivat syyttää häntä.
"Mutta he eivät voineet löytää mitään syytä eikä rikkomusta, -
sillä hän oli uskollinen, -
eikä hänestä laiminlyöntiä eikä rikkomusta löydetty." Jae 5.
"Silloin nämä miehet sanoivat". Muista 'nämä miehet'.
Se tulee olemaan tärkeää, sillä nämä miehet aiheuttavat kaiken, -
mitä tässä luvussa jatkossa tapahtuu.
"Silloin nämä miehet sanoivat: -
'Me emme löydä tuossa Danielissa -
mitään syytä [mahdollisuutta, syytöstä] -
ellemme löydä sitä hänen jumalanpalveluksessaan'."
He tiesivät, mikä Danielin elämässä tuli ensimmäisenä.
Jumalan palveleminen.
Emme voi yliarvioida -
emmekä sivuuttaa sen merkitystä.
He sanoivat: "Jos haluamme löytää hänen elämästään jotain moitetta, -
sitä pitää etsiä hänen uskonnostaan, uskostaan tai jumalanpalveluksestaan.
Daniel oli sitoutunut tunnontarkasti Jumalansa palvelemiseen.
Siksi Jumala oli valinnut hänet.
Siksi Daniel oli siinä asemassa. Koska hän palveli Jumalaa tarkoin.
Hän oli suurmies, koska hän palveli Jumalaa suuresti.
"Senjälkeen nämä valtaherrat ja satraapit -
riensivät kiiruusti kuninkaan tykö ja sanoivat hänelle näin: -
'Kuningas Daarejaves eläköön iankaikkisesti!'"
Se on hyvä toivotus, mutta he lausuvat sen epäaidosti.
He sanovat sen mielistelevästi eivätkä vilpittömästi.
He eivät olleet kiinnostuneita Daarejavesin auttamisesta.
He eivät kantaneet huolta valtakunnasta, -
vaan omasta asemastaan.
He eivät pitäneet Danielille raportoimisesta -
eivätkä Danielin johtoasemasta, sillä he olivat läpeensä korruptoituneita.
He eivät pitäneet raportoimisesta ja tilivelvollisuudesta.
He halusivat Danielin pois tieltä.
"Kaikki kuninkaalliset valtaherrat, maaherrat, satraapit, -
hallitusmiehet ja käskynhaltijat ovat keskenänsä neuvotelleet, -
että olisi annettava kuninkaallinen julistus -
ja vahvistettava kielto [jatketaan jakeeseen 7], -
että kuka ikinä kolmenkymmenen päivän kuluessa -
rukoilee [pyytää] jotakin yhdeltäkään jumalalta tai ihmiseltä, -
paitsi sinulta, kuningas, se heitettäköön jalopeurain luolaan."
Tässä ei ole järkeä. Miksi laatia tällainen laki?
Kaikki, jolla oli minkälainen tahansa pyyntö, -
heidän oli esitettävä se kuninkaalle.
Asian ydin oli se, että kuningas oli delegoinut vallan.
Hän oli asettanut 120 virkamiestä ja heille kolme ylivalvojaa, -
jotta asiat sujuisivat. Hän tiesi oman rajallisuutensa.
Nyt he sanoivat, ettei kenenkään tulisi pyytää neuvoa tai muutakaan -
keneltäkään muulta kuin kuninkaalta.
Oliko se viisasta? Ei.
Miksi siis kuningas suostuisi siihen? Ylpeyden vuoksi.
Hän halusi olla keskipisteenä niiden 30 päivän ajan.
He valitsivat 30 päivää. Kerron jotain juutalaisesta kulttuurista.
Luku 30 viittaa kuolemaan.
Se, että he valitsivat juuri 30 päivää, osoittaa, -
että he halusivat Danielin kuolemaa. Siitä tässä kaikessa oli kyse.
Tehdä Danielista loppu. He halusivat hänen kuolevan.
Mutta Jumala, joka on suvereeni, käyttää tätä ja kääntää kaiken ympäri.
Ja tiedämme, että nämä miehet kohtaavat kuoleman.
Katsotaan tekstiä.
"[K]uka ikinä kolmenkymmenen päivän kuluessa rukoilee jotakin -
yhdeltäkään jumalalta tai ihmiseltä, paitsi sinulta, kuningas, -
se heitettäköön jalopeurain [leijonien] luolaan."
Tällä yritetään vedota ylpeyteen. "Sinä olet korkein."
"Kaikkia jumalia ja ihmisiä suurempi."
Luetaan jae 8.
"Nyt, kuningas!
Säädä kielto ja kirjoita kirjoitus, -
jota meedialaisten ja persialaisten peruuttamattoman lain mukaan -
ei voida muuttaa."
Persialaisilla ja meedialaisilla oli tämä perinne, -
että kuninkaan lakia ei voitu kumota.
Sillä haluttiin sanoa, että kuninkaat olivat erehtymättömiä.
Jos joku haluaa, että häntä sanotaan erehtymättömäksi, juokse poispäin.
Hän on täynnä ylpeyttä.
Hän on vihollisen kohde.
Kukaan ei ole erehtymätön paitsi Jumala.
Kuningas Daarejaves suostui siihen.
Katsopa jaetta 9.
"Niin kuningas Daarejaves kirjoitti kirjoituksen ja kiellon."
Jae 10.
"Niin pian kuin Daniel oli saanut tietää".
Daniel ei ollut ehdottamassa sitä.
Meille kerrotaan, että Daniel oli tehnyt suuren vaikutuksen Daarejavesiin.
Daarejaves aikoi asettaa hänet koko valtakunnan päämieheksi.
Nyt kuninkaalle ehdotettiin, -
että hänen tuli säätää kielto kirjoittaa julistus, -
että jos joku pyytää jotain jumalalta tai ihmiseltä paitsi kuninkaalta -
seuraavan 30 päivän aikana, hänet heitetään leijonien luolaan.
Siinä ei ollut mitään järkeä, -
mutta ylpeytensä takia kuningas ei kyseenalaistanut sitä.
Hän ei pyytänyt neuvoa luottomieheltään Danielilta.
Hän sivuutti arvostamansa miehen. Huomaa, mitä Danielista sanotaan.
"Niin pian kuin Daniel oli saanut tietää, -
että kirjoitus oli kirjoitettu, -
meni hän taloonsa, -
jonka yläsalin ikkunat olivat avatut Jerusalemiin päin.
Ja [...] kolmena hetkenä". Tämä on tärkeää.
Ne ovat sacharit, mincha ja arvit. Kolme rukoushetkeä juutalaisuudessa.
Aamulla, iltapäivällä ja illalla.
"Ja hän lankesi kolmena hetkenä päivässä polvillensa, -
rukoili ja kiitti Jumalaansa, -
aivan niinkuin hän ennenkin oli tehnyt."
Tämä laki ei vaikuttanut mitenkään Danielin elämään, -
uskollisuuteen, sitoutumiseen Jumalaan ja Jumalan palvelemiseen.
Opimme tästä katkelmasta monia periaatteita. Kerron esimerkin.
Jotkut tulkitsevat Room. 13:n väärin, -
että meidän tulisi totella aina hallitusta -
ja että kaikki hallitukset ovat Jumalan asettamia. Katkelma ei sano niin.
Kävimme videostriimissämme hiljattain läpi sen oikeaa tulkintaa.
Jakeessa 3 tehdään selväksi, -
että Jumala tarkoittaa tässä hallituksia, -
jotka rankaisevat pahasta ja palkitsevat hyvästä -
ja jotka eivät ole niiden pelkona, jotka tekevät hyvää.
Jos hallitus kieltää rukoilemasta Jumalaa, -
sellaista hallitusta ei tule totella.
Tulee rukoilla Jumalaa eikä pelätä seurauksia.
Pitää olla uskollinen Jumalan Sanalle eikä huolehtia seurauksista.
Ihminen ei mene Jumalan edelle. Ihminen ei ole etusijalla. Jumala on.
Raamatussa on useita esimerkkejä, -
kuinka joku ei totellut hallitusta pysyäkseen uskollisena Jumalalle, -
vaikka seurauksena oli hengenlähtö.
Daniel ei tehnyt mitään muuta. Hän ei lobannut päätöstä vastaan.
Hän ei käyttänyt kaikkia rahojaan estääkseen lain voimaantulon.
Mitä Daniel teki? Hän oli uskollinen.
Hän teki, mitä Jumala käski, eikä murehtinut vihollisen toimintaa.
Liian usein huolehdimme siitä, mitä vihollinen tekee, -
emmekä noudata omaa kutsuamme.
Daniel meni kotiin ja yläkertaan huoneeseensa.
Hän avasi ikkunat, ja kuten aina ennenkin kolme kertaa päivässä, -
hän rukoili Jerusalemiin päin.
Muista, että nimi 'Daniel' merkitsee: 'Jumala on tuomarini'.
Se periaate täytyy aina pitää mielessä, -
mutta erityisen tärkeä se on lopunaikoina.
Pitää muistaa, että Jumala on tuomarini.
Lisäksi pitää ymmärtää, että Jerusalem on Jumalalle tärkeä.
Ei vain menneisyydessä, mutta myös tänään ja erityisesti tulevaisuudessa.
Se on kaupunki, josta Messias Jeshua, Jeesus Kristus, -
tulee hallitsemaan tuhat vuotta.
Olen nyt rohkea ja sanon suoraan niin kuin asia on.
Seurakunnassa on antisemitismiä, joka ilmenee toteamuksina, -
kuten "Jerusalem ei ole enää tärkeä Jumalalle."
"Jumala ei ole kiinnostunut kiinteistöistä."
"Jumala ei välitä maaperästä, tomusta ja muusta sellaisesta."
He kieltävät tuhatvuotisen valtakunnan.
Jos olet seurakunnassa tai kuuntelet opettajaa, -
joka kieltää tuhatvuotisen valta- kunnan, mutta kuuntelet häntä silti, -
olet tottelematon. Älä. Hän on väärä opettaja.
Monet ovat kanssani samaa mieltä amillenialistien karttamisesta.
Siksi nämä väärät opettajat sanovat olevansa premillenialisteja -
eli he tulkitsevat asian uudelleen ja häivyttävät tuhatvuotisen valtakunnan.
He niputtavat sen ja Uuden Jerusalemin yhteen -
ja sanovat, että Messias tulee ennen valtakuntaa.
He kieltävät tuhatvuotisen valtakunnan.
Sinun pitää aina kysyä hengelliseltä auktoriteetiltasi ja opettajiltasi, -
miten he suhtautuvat tuhatvuotiseen valtakuntaan.
Tuleeko kirjaimellisesti tuhatvuotinen valtakunta, -
jota Messias Jeshua hallitsee -
Jumalan käskyjen totuuden mukaisesti Jerusalemin pyhästä kaupungista?
Jos he eivät usko, että niin tulee tapahtumaan, -
he eivät ole totuuden opettajia. He ovat vääriä opettajia.
Jerusalem on tärkeä.
Daniel rukoili kolme kertaa päivässä Jerusalemiin päin kääntyneenä.
Hän kiitti Jumalaa. Jae 11.
Hän teki niin, ja nuo miehet olivat valmiina odottamassa sitä.
Jae 11.
"Silloin nuo miehet [muista tämä ilmaisu] riensivät kiiruusti sinne -
ja tapasivat Danielin rukoilemasta ja avuksi huutamasta Jumalaansa.
Sitten he astuivat kuninkaan eteen ja muistuttivat kuninkaan kiellosta: -
'Etkö ole kirjoittanut kieltoa, -
että kuka ikinä kolmenkymmenen päivän kuluessa -
rukoilee jotakin yhdeltäkään jumalalta tai ihmiseltä, -
paitsi sinulta, kuningas, -
se heitettäköön jalopeurain luolaan?'
Kuningas vastasi ja sanoi: 'Kielto on luja, -
meedialaisten ja persialaisten peruuttamattoman lain mukaan'."
Jae 13.
"Silloin he vastasivat ja sanoivat kuninkaalle: -
"Daniel, joka on juutalaisia pakkosiirtolaisia..."
On hyvin tärkeää nähdä, -
että aina kun joku haluaa sanoa jotain negatiivista Danielista, -
hän tuo esiin, että tämä on Juudan pakkosiirtolaisia.
Tavoite on muistuttaa, että Juudan taru on loppu. He tuhosivat sen, -
eikä sillä ole enää merkitystä.
He sanovat, ettei Daniel ole edes yksi heistä. Hän kuuluu heihin.
Tätä vahvistaa se, minkä he tulivat kertomaan: -
Daniel rukoilee Jumalaa. Huomaa jae 13.
"Silloin he vastasivat ja sanoivat kuninkaalle: 'Daniel, -
joka on juutalaisia pakkosiirtolaisia, -
ei välitä sinusta, kuningas, -
eikä kiellosta, jonka olet kirjoittanut, -
vaan kolmena hetkenä päivässä hän toimittaa rukouksensa.'"
Huomaa: Kolme kertaa päivässä hän toimittaa rukouksensa.
Esitän kysymyksen. Eikö olekin viisasta rukoilla kolmesti päivässä?
Tässä sanotaan, että hän toimitti kolmesti päivässä rukouksensa.
Uskon sen viittaavan Jumalan rukoukseen -
eli Jumalan antamaan tapaan palvella.
Daniel ei palvellut oman mielensä vaan Jumalan ilmestyksen mukaan.
Hän toimi Jumalan tahdon mukaisesti. Jae 14.
"Mutta kun kuningas sen kuuli, -
tuli hän sangen murheelliseksi [vihaiseksi].
Miksi hän oli vihainen?
Hän tiesi, että Daniel oli Jumalan mielen mukainen mies.
Hän tiesi, että Jumala oli Danielille ensisijaisen tärkeä.
Ja Daniel oli iso siunaus kuningas Daarejavesille.
Kuningas tiesi, että nuo miehet olivat keksineet lain, -
jota ei voinut peruuttaa eikä muuttaa, ainoastaan tästä syystä.
He tiesivät, että Jumalalle uskollisena Daniel menisi ja rukoilisi.
Siksi he voisivat syyttää häntä, -
ja rangaistukseksi hänet heitettäisiin leijonien luolaan.
Kuningas oli erittäin vihainen, ei Danielille. Mistä tiedän sen?
Tässä sanotaan: "ja hän mietti".
Hänen ajatuksensa täyttyivät Danielista.
"[Hän mietti,] miten voisi pelastaa Danielin".
Hän yritti koko päivän. Jae 14 jatkuu: -
"[A]uringon laskuun asti hän vaivasi itseään vapauttaaksensa hänet."
Raamatussa ja ilmeisesti myös tässä kulttuurissa, -
päivä päättyy auringonlaskuun.
Se tarkoitti, että aika, jolloin kuninkaan piti tehdä päätös -
Danielin vapauttamisesta, oli lopussa.
Jotta laki pantaisiin täytäntöön, -
Danielin piti kuolla sinä päivänä, -
ennen kuin päivä päättyi.
Kuninkaalla ei ollut siis enää mahdollisuutta -
fyysisesti tehdä mitään Danielin pelastamiseksi.
Miksi sanon "fyysisesti"? Se on kiintoisaa. Huomaa, mitä hän teki.
Jae 15.
"Silloin ne miehet riensivät kiiruusti kuninkaan tykö -
ja sanoivat kuninkaalle: -
'Tiedä, kuningas, meedialaisten ja persialaisten laki on, -
ettei mitään kuninkaan vahvistamaa kieltoa -
tai julistusta peruuteta [ne pitää toimeenpanna]'.
Silloin kuningas käski tuoda Danielin -
ja heittää hänet jalopeurain [leijonien] luolaan.
Ja kuningas puhui Danielille ja sanoi [ja tämä on minusta hyvä]: -
'Sinun Jumalasi, jota sinä lakkaamatta palvelet, -
pelastakoon sinut'."
Huomaamme tässä, että kuningas Daarejavesilla -
oli sama usko Israelin Jumalaan. Hän sanoo: "Sinun Jumalasi."
Tärkeää tässä on, että hän tuntee Danielin Jumalan.
Hän sanoo: "Jumalasi, jota sinä palvelet". Se on painokasta.
"Palvelet Häntä, et ketään muuta." Hän tiesi, että Danielin kuuliaisuus, -
uskollisuus ja lojaalius kuului Israelin Jumalalle.
Ainoalle Jumalalle, joka pystyy pelastamaan.
Mitä huomaamme, kun luemme eteenpäin? Jakeessa 18 sanotaan.
"Sitten tuotiin kivi -
ja pantiin luolan suulle, -
ja kuningas sinetöi sen [jae 17] -
omallaan ja ylimystensä sineteillä, -
ettei Danielin asiassa muutosta tapahtuisi."
He halusivat sen näin, -
joten siellä Daniel oli, -
leijonien luolassa.
Mitä hänelle tapahtuu ja miksi?
Mitä siitä seuraa?
Sanon tämän, ennen kuin päätämme.
Näemme vielä, mitä kuningas teki -
siitä hetkestä, kun Daniel heitettiin -
leijonien luolaan, -
siihen asti, kun hän avaa luolan suun -
ja näkee, mitä oli tapahtunut.
On tärkeää nähdä, mitä kuningas teki,
sillä se on hätkähdyttävä vahvistus -
kuninkaan uskosta -
ja hänen uskollisuudestaan Jumalalle.
Uskollisuus ja ihmisen käytös liittyvät merkittävällä tavalla yhteen.
Päätämme tähän.
Kytkeytyykö ja heijastaako käytöksesi uskollisuutta, josta todistat?
Se on jokaisen uskovan tavoite.
Ensi viikkoon. Jumalan runsasta siunausta!
Jos sanoma siunasi sinua, jaa sitä muillekin.
Liity seuraamme viikoittain samaan aikaan samalla kanavalla.
Lisätietoja meistä on sivustollamme LoveIsrael.org.
Siellä on artikkeleita ja Baruchin opetusta videoina, -
joita voi ladata tai katsoa suoratoistona.
Ensi viikkoon! Siunausta Messiaassa Jeshuassa -
vaeltaessasi Hänen kanssaan.
Shalom Israelista!
Suomennos: Marianne Tenetz