Shalom!
Vaatate saadet "Avastades Piiblit - Baruch Korman",
mille tuum on seotud mõttega "Sa pead armastama Iisraeli!"
Olge meiega järgnev pooltund,
kus dr. Baruch, tõlgendab oma õpetustes Piiblit.
Dr. Baruch on vanemõppejõud Iisraeli Zera Avrahami Instituudis.
Kuigi kõik sealsed kursused on heebreakeelsed,
õpetab dr. Baruch siinses saates inglise keeles.
Saamaks rohkem me töö kohta teada,
külastage me kodulehekülge: www.loveisrael.org
Nüüd aga dr. Baruch ja tänane piiblitund.
Jeesuse õpetus on igati kokkuvõetav - see räägib Jumalariigist.
Ühtlasi oleme nüüdseks näinud, mil moel see Jumalariik rajatakse.
Oleme näinud Ilmutuse raamatus - al. 6. peatükist ja sealt edasi,
et üks korralik kohtumõistmine on tulemas.
Kohtumõistmine,
mille peamine eesmärk on tuua inimesi meeleparandusele.
Ühtlasi tuleb esile Jumala kõikeneelav viha
ja seejärel lõplik kohtumõistmine, mis toob kaasa igavese surma.
Oleme näinud tuhandeaastase rahuriigi juures,
et tegu on kuningriigiga, kuhu sünnib ka uusi inimesi.
Tegu on õiguse- ja õigluse kuningriigiga.
Samas juhtub seal ka midagi hämmastavat.
Kuid hämmastav pole alati hea,
nii et seal toimuv saab olema hämmastav
negatiivses mõttes.
Kuigi need inimesed elavad kuningriigis,
mida Jeesus valitseb täiuslikult
ja kus valitseb õigus, õiglus ja pühadus,
kasutab saatan lahti pääsedes taas oma pettust
ja suur hulk inimesi asub tema poolele.
Nad ei taha enam saada osa Jumala õigusest.
Nii nägime ka eelmises saates,
kuidas, kui nad tõusevad püha linna ja Jumala pühade vastu,
langeb tuli taevast ja neelab nad endasse.
Ja ongi kõik.
Oleme näinud läbi Ilmutuse raamatu
seost kohtumõistmise ja Jumalariigi vahel.
Jumalariik ei saa rajatud ilma kohtumõistmiseta.
Nägime seda nii rahuriigi rajamise juures
kui taevast langeva tule juures.
Minnes aga sealt nüüd edasi, näeme, kuidas sama printsiip -
kohtumõistmine ja Jumalariigi rajamine,
kehtib taas.
Rääkides aga seekord Jumalariigist,
räägin ma lõplikust ja igavesest Jumalariigist
ja uuest Jeruusalemmast.
Enne aga, kui uus Jeruusalemm valmis kujul taevast alla tuleb,
olles täiuslik ja igavene linn,
tuleb taaskord rääkida kohtumõistmisest.
Avagem oma Piiblid Ilmutuse 20:10 kohalt.
Näeme siin, kuidas pettuste isa - saatan,
on vabaks lastud.
Saatan ei ole rumal.
Tal on tarkust enam kui küll,
sest Jumal valis ta kord täitma üht väga olulist rolli.
Olema tark ja juhtima
kõiki teisi taevaseid olendeid ja ingleid ülistama Jumalat.
Kuid ta ei teinud seda.
Milleni see mässumeelsus aga teda viis?
Esiteks visati ta taevast välja.
Teiseks aga pannakse ta 1000-aastaks maasügavikku kinni.
Võiks ju arvata,
et peale 1000 aasta pikkust kannatust seal maasügavikus
tuleks ta sealt välja ja ütleks: "Olen saanud oma õppetunni.
Jumal, tahan ülistada sind
ja kui võimalik, naaseda positsioonile,
mille jaoks oled mind loonud.
Tahan alistuda Sulle."
Aga ta ei tee seda.
Ta tõuseb sealt maasügavusest
mitte muutununa ja mitte meelt parandades,
jätkates oma pettustega
ja juhtides paljusid surma ning Jumala kohtu ette.
Ilmutuse 20:10:
"Ja kurat, nende eksitaja, visatakse tule- ja väävlijärve,
kus on ka metsaline ja valeprohvet;
ning neid piinatakse päevad ja ööd"
Ma ei oska seda muudmoodi tõlgendada,
kui täpselt nii nagu Jumala Sõna ütleb.
St et Jumal saab vahet pidamata - ööd ja päevad, igavesti
piinama nii saatanat, metsalist kui valeprohvetit.
Me võime ju öelda: "Eks nad olegi seda väärt."
Samas pole nad ainsad, kes sinna tule- ja väävlijärve visatakse
Miks ma nii ütlen?
Vaatame Ilmutuse 20:11: "Ma nägin suurt valget trooni"
Oleme näinud Ilmutuse 20. peatüki varasemates salmides,
kuidas need, kes on surnud läbi aegade,
läksid sõnakuulmatuse ja uskmatuse paika
ehk teisisõnu põrgusse.
Tuhandeaastase rahuriigi alguses, kui toimus esimene ülesvõtmine,
siis need inimesed ei tõusnud üles.
Seda tänu oma uskmatusele ja evangeeliumi hülgamisele.
Nii ei saanud nad ka osa tuhandeaastasest rahuriigist,
vaid veetsid need 1000 aastat hoopis põrgus.
Nüüd aga...
Oleme peagi jõudmas Jumalariigi lõppfaasi,
olles õppinud, et enne Jumalariigi rajamist
toimub kohtumõistmine.
Seetõttu ongi siin juttu
suurest valgest kohtumõistmise troonist.
See on mõeldud kõigile neile,
kes ei saanud osa esimesest ülestõusmisest
ja ka neile, kes lahkusid rahuriigist, saades saatana pettuse osaliseks
ja sõdides Jumala pühade vastu.
Ilmutuse 20:11:
"Ma nägin suurt valget trooni ning seda, kes sellel istub,
kelle palge eest põgenesid maa ja taevas,
ning neile ei leidunud aset."
Siin on näha uus reaalsus.
Enam ei ole paika ei taeva ega maa jaoks.
Kuhu siis need lähevad, kel pole asja Jumalariiki?
Vaatame Ilmutuse 20:12:
"Ja ma nägin surnuid, suuri ja pisikesi,
seisvat trooni ees"
Siin on see suur valge kohtumõistmise troon
ja Jumal, kes sellel istub
ja need inimesed seisavad Tema ees.
Tahan, et näeksite siin ühte asja.
Mitte ükski usklik ei pea käima läbi seda valge trooni kohtumõistmist.
Seda teevad vaid need,
kes läbi aegade ja kogu ajaloo pole alistunud Jumalale,
pole võtnud vastu evangeeliumi
ega ole saanud osa tuhandeaastasest rahuriigist.
Ilmutuse 20:12:
"Ja ma nägin surnuid, suuri ja pisikesi, seisvat trooni ees,
ning raamatud avati.
Teine raamat avati, see on eluraamat."
On oluline meeles pidada otsest seost elu ja Jumalariigi vahel.
Ühtlasi on ka otsene seos Jeesuse ja...
Mida Jeesus sümboliseerib?
Üks parimaid viise,
kuidas mõelda Jeesusele ja Tema esimesele tulemisele,
on seotud lunastusega.
Jeesus on Lunastaja.
Mis aga on lunastuse tulemus?
Elu.
Mis aga juhtub, kui hülgame lunastuse?
Me sureme.
Näeme seda juba 2 Moosese raamatus,
kus need, kes hülgasid Iisraeli ega tähistanud paasatalle- ja pühi,
need surid.
Kuidas?
Oma sidumistes.
Nad surid oma patu tagajärjel ja täna pole midagi teisiti.
Nii et raamatud avatakse.
Esimene avatav raamat kätkeb endas iga me mõtet, sõna ja tegu.
Jumal on õige ja õiglane kohtunik,
mõistes igaühe üle kohut vastavalt nende tegudele.
Kui su teod on täiuslikud, pääsed Jumalariiki.
Kelle teod on täiuslikud?
Piibel ütleb, et mitte keegi pole õige - mitte üksainuski.
Va Jeesus, Jumala Poeg.
Mitte keegi teine aga pole patuvaba ega plekita
ja nii pole inimlikult kellelgi lootust.
Ilmutuse 20:12: "...ning raamatud avati.
Teine raamat avati, see on eluraamat.
Ja surnute üle mõisteti kohut"
On märkimisväärne, et surnute üle mõistetakse kohut.
"Ja surnute üle mõisteti kohut
sedamööda, kuidas raamatuisse oli kirjutatud"
Siin on võti -
see ütleb, et raamatuisse olid kirja pandud nende teod.
"Ja surnute üle mõisteti kohut
sedamööda, kuidas raamatuisse oli kirjutatud,
nende tegude järgi.
Ja meri andis tagasi oma surnud
ning surm ja surmavald andsid tagasi oma surnud
ning igaühe üle mõisteti kohut tema tegude järgi.
Ja surm ja surmavald visati tulejärve. See on teine surm - tulejärv."
Tahan, et näeksite siin kahte asja.
Esiteks räägitakse siin teisest surmast.
Mida see teine surm endast kujutab?
Esimene surm on füüsiline surm.
Piiblis on öeldud: "Otsekui inimestele on seatud üks kord surra,
pärast seda on aga kohus"
See ongi see, millest siin räägime.
Me räägime füüsilisest surmast, mis on esimene
ja kohtumõistmisest, mis on teine surm.
Teine surm on igavene surm.
See on hetk, kus saame osa sellest,
millest metsaline, valeprohvet ja saatan osa said.
Nad visati igaveseks ajaks tulejärve.
See on see teine surm.
Miks see teine raamat avatakse?
Kõik need raamatud avatakse,
kätkedes endas kõiki tegusid, mida kõik inimesed on eales teinud.
Iga sõna, iga tegu
Kogu nende elu on sinna kokku võetud.
See eluraamat,
mida ühes teises kohas Ilmutuse raamatus
nimetatakse ka Talle eluraamatuks...
Miks Talle?
Sest Tall = lunastus.
Tänu lunastusele läbi Talle võime me omada elu.
See aga on see, mis saab juhtuma.
Seal saab olema inimesi,
kelle osas Jumal käib läbi kogu nende elu ja olemise
ja määrab neile selle põhjal karistuse.
Mida sa teeks, kui oleksid samas olukorras?
Sa ütleks: "Mõistan, et tänu oma tegudele olen vääritu."
Kuid kas on üldse mingit võimalust või viisi pääseda sellest kõigest?
Tead, mis on vastus?
Muidugi on.
Kuidas siis?
Kui su nimi on pandud kirja Talle eluraamatusse.
See on oluline seetõttu,
et eluraamat mängib rolli seal viimasel kohtumõistmisel.
Nii tahavad ka inimesed näha, kas nende nimi on seal kirjas või ei?
Kuid teate, mis lugu on?
Nende nime pole seal.
Miks?
Nagu varasemalt Ilmutuse raamatu kontekstis räägitud -
Jumala igatsus on, et mitte keegi ei läheks hukka,
aga igaüks saaks osa igavesest elust.
Mis aga juhtub, kui sa hülgad evangeeliumi?
Su nimi kustutatakse eluraamatust.
Miks nii?
Et keegi ei saaks öelda: "Jumal ei tahtnud mind.
Ta ei armastanud mind ega tahtnud mulle andestada.
Mu nimi isegi polnud seal eluraamatus."
Millal see raamat aga kirjutati?
Ammu enne aegade algust.
Kuid küsimus pole selles.
Vaadates Piiblit ja Ilmutuse raamatu alguspeatükke,
kus Jeesus räägib seitsme erineva kogudusega,
siis Ta toob seal välja,
et need, kes alistuvad Jeesusele ehk võtavad vastu evangeeliumi,
nende nimesid ei kustutata eluraamatust.
Kes aga mässavad Jumala vastu ja hülgavad Tema evangeeliumi -
nende nimed kustutatakse sealt.
Seetõttu loemegi Ilmutuse 20:14:
"Ja surm ja surmavald visati tulejärve. See on teine surm - tulejärv.
Keda iganes ei leitud olevat eluraamatusse kirjutatud"
Las ma peatuda siin hetke.
See on nii lihtne.
Selleks, et su nime ei kustutataks eluraamatust,
pead vaid kuulutama paari asja.
Kuid seda mitte vaid oma suuga kuulutades,
aga ka oma südames uskudes.
Esimalt pead tunnistama, et oled patune.
See ei tohiks raske olla.
Igaüks teab oma südametunnistuse põhjal,
mille Jumal on me sisse loonud...
Piibellikus mõttes tähendab südametunnistus
kui vaimset kompassi me sees,
mis kas mõistab meid õigeks või hukka.
Üks vahendeid, mille põhjal me südametunnistus toimib,
on Jumala Sõna.
Puutudes kokku Jumala Sõnaga
ja veelgi enam Tema käskude- ning korraldustega
ning lugedes, mis on Jumala ootused...
Need asjad, mille kohta Jumal ütleb: "Ära tee!",
aga me ikka teeme, langedes seetõttu süütunde alla.
See on see, kuidas me südametunnistus toimib.
Või kui Jumal ütleb: "Tee seda!" ja me ei tee,
langeme me taas süütunde alla.
Nii ei tohiks enda patuseks tunnistamine
olla väga raske.
Ainus, kes ei tunnista end patuseks, on keegi, kes on valetaja
ja kes on täiega langenud saatana pettuse küüsi.
Teine asi, mida peame mõistma, on me suutmatus päästa iseennast.
Piibel ütleb väga selgelt, et Jumal on valmis sind päästma,
aga su patud on lahutanud sind Temast.
Seega ainus viis, kuidas leida päästet,
on läbi Tema armu ja varustuse.
Seetõttu mainitaksegi ikka ja jälle Talle
ja seetõttu nimetatakse ka seda teist raamatut
Talle eluraamatuks.
Nii et ma pean olema veendunud ja tunnistama,
et ma olen patune ega suuda end ise päästa.
Kolmandaks aga pean võtma vastu selle, mida Jumal pakub.
Talle.
Miks Talle?
Nagu juba öeldud - Temas peitub lunastus.
Ma pean kogema Jumala lunastust.
Ühtlasi on oluline mõista selle tulemust.
Piibel ütleb, et kes iganes võtab vastu Jeesuse vere,
on uus loodu.
Miks räägib Piibel uuest loodust?
Nagu öeldud - "uus" kirjedab ka Jumalariiki.
Näeme seda järgmises saates, kui vaatame Ilmutuse 21. peatükki.
Nii et, kes iganes on Jeesuses, on uus loodu.
Mida see tähendab?
Seda, et ta on Jumalariigi loodu.
Ja kui nii, siis tead sa ka, mis sinus huvi ja kirge kütab?
Või kuidas üldse oma elu elad?
See kõik on seotud Jumalariigiga.
Sa oled kirglik Jumalariigi suhtes ja elad vastavalt selle standarditele.
See on su eesmärk
ja see on see, mille osas igatsed, et Püha Vaim sind väestaks.
Sa ise pole võimeline nii elama, aga Püha Vaim aitab sind selles
ja ütlus: "Jumalaga koos on kõik võimalik",
saab reaalsuseks su jaoks.
Nii et kui trooni ees olevad inimesed küsivad: "Kas on mingit muud viisi?",
tuleb neil vaadata Talle eluraamatusse.
Neid, kelle nime pole seal raamatus - kelle nimi on sealt kustutatud,
saavad kogema igavest surma.
Kuid keset seda surma on nad igati teadlikud oma reaalsusest,
milla nad on ise endale kaela tõmmanud.
Selleks on igavene hukatus.
Miks?
Sest nad hülgasid kord evangeeliumi sõnumi.
Meil on oluline mõista,
et sõna "evangeelium" on heebrea keeles "besorah",
kätkedes endas ka sõna "liha".
Mis evangeelium on?
Evangeelium on ühest küljest see,
mille kaudu Jumal külastas oma rahvast lihalikul kujul.
Miks Ta neid külastas?
Heebreakeelne tähendus sõnale "külastama",
ei tähenda vaid külastust, aga ka lunastuse nimel tegutsemist.
Piiblis on mitmeid kordi öeldud, kuidas Jumal külastas oma rahvast,
mille tulemuseks oli lunastus.
Nii et Jumalal on see lunastus olemas me jaoks
ja meie asi on see oma ellu vastu võtta.
Peame olema piisavalt targad ja alandlikud,
et öelda: "Olen patune ega suuda iseennast päästa.
Küll aga olen valmis võtma vastu Jumala pakutava."
Kui seda teed,
uskudes oma südames, et Jumal jättis oma trooni taevas
ja sai täielikult lihaks, olles ühtaegu nii inimene kui Jumal;
et Ta maksis hinna ristipuul sinu ja minu eest.
Ristipuu on Piiblis võrdeline puuga, mis kätkeb endas elu.
Jeesus suri eluandval ristipuul, kandes selle elu üle sulle ja mulle.
Kui selle vastu võtad, ei kustutata su nime eluraamatust,
vaid su nimi saab seal olema igavesti.
Miks?
Sest elu ja lunastus, mida omad, on igavesed.
Vaatame peatüki viimast salmi - Ilmutuse 20:15:
"Keda iganes ei leitud olevat eluraamatusse kirjutatud,
see visati tulejärve."
Nii siin peatükis kui Ilmutuse raamatus tervikuna
võrdub tuli kohtumõistmisega.
Jumala igavese kohtumõistmisega.
Sellega Ilmutuse 20. peatükk ka lõppeb.
Hea uudis on see, et ootel on veel Ilmutuse 21. ja 22. peatükid.
Rääkisime täna Jumala kohtumõistmisest.
Mida me selle käigus ikka ja jälle nägime?
Jumala kohtumõistmine on vajalik selleks,
et Jumalariik saaks rajatud.
See ongi see, mille juurde 21. ja 22. peatükkides jõuame.
Kaks võtmepeatükki,
mis ilmutavad meile Jumala olemust ja iseloomu
ning Jumalariigi igavest olemust.
Kas pole huvitav,
et kui Jumal räägib oma Kuningriigi lõplikust olemusest,
siis milleks Ta seda nimetab?
Uueks Jeruusalemmaks.
Miks uueks?
Sest uus võrdub Jumalariigiga.
Miks aga uus Jeruusalemm?
Sest nimi Jeruusalemm koosneb kahest heebrea sõnast.
Esimene neist viitab pärimisele
ehk kõik, kes on Jumalariigis, pärivad midagi.
Teist osa sellest nimest kasutatakse aga tihti
ja selleks on "shalom".
Kõik teavad, et "shalom" on seotud rahuga.
Piibellikus kontekstis mõeldud rahuga.
Küsimus pole vaid vägivalla puudumises,
kuigi uues Jeruusalemmas ei saa olema mingit vägivalda.
Kuid termin "shalom" tähendab pärima rahu
ehk piibellikus kontekstis pärima Jumala tahet ja eesmärke.
Kust me teame, mis on Jumala tahe ja eesmärk?
Näeme seda 1 Moosese 12. peatükis.
Jumala tahe ja eesmärk on tuua lunastust.
See on see, millest Ta Aabrahamile rääkis -
lunastuse lepingust.
Seda selleks, et inimesed võiksid olla õnnistatud.
Jumalariigi ja õnnistuste pärimise vahel
on oma seos.
Nii tahangi lõpetuseks rääkida unikaalsest aspektist õnnistuse juures.
Sõna "õnnistus" on seotud "alla tõmbamisega".
Nii et kui elame sõnakuulelikku elu ja alistume Jumala tõdedele, siis...
Miks ma sellest räägin?
Sest 5 Moosese raamatus
saab Mooses korralduse rääkida iisraellastega.
Jumal ütleb seal:
"Ma tean su ette täna elu ja surma - õnnistuse ja needuse."
Elu ja õnnistus ühel pool, surm ja needus teisel pool.
Surm ja needus on seotud igavese kohtumõistmisega;
selle tulejärvega, mis põleb tules.
Elu - igavene elu ja igavene õnnistus on aga seotud Jumalariigiga.
Nii on ütlemata tähendusrikas,
kuidas Jumal ilmutab oma riiki läbi uue Jeruusalemma.
Küsimus pole uues Mekas, Medinas või Roomas,
vaid uues Jeruusalemmas.
See tuletab meile meelde, kui oluline see maa on.
Uude Jeruusalemma jõudmine
pole seotud tuhandeaastase rahuriigiga,
mis asub samas kohas, kus praegune Jeruusalemm.
Praegune saab läbima ühe muutuse ja me nimetame seda Siioniks.
Mis on Siion?
Siion lähtub heebreakeelsest sõnast, mis räägib Jumala suurepärasusest.
Jumala võrratus ja suurepärasus saavad olema Jeruusalemmas,
mis saab muudetud võrreldes sellega, mis see täna on.
See saab muudetud paigaks, kus valitseb Jumala suurepärasus.
See on see, mis on rahuriik.
Kui me aga räägime uuest Jeruusalemmast,
siis me räägime totaalselt uuest reaalsusest.
Seal pole grammigi sellest, mida oleme eales kogenud.
Miks?
Sest nähes Piiblis uut Jeruusalemma,
siis see "uus" tähendab, et kõik ongi uus
ja väga erinev sellest, mida oleme ette kujutanud.
Milline see siis on?
Olen juba varem rääkinud lähedasest seosest...
Kui me uurime Ilmutuse 21. ja 22. peatükke,
siis me näeme seal lähedast seost
uue Jeruusalemma - Jumala lõpliku ja igavese riigi
ning Eedeni aia vahel.
Seetõttu ka, kui vaadata seda lugu prohvetlikult -
eriti veel Hesekieli raamatu põhiselt,
siis seal on viiteid Eedeni aiale.
Teate, kuidas seda seal kutsutakse?
Mitte Eedeni aiaks, aga Jumala aiaks.
Miks?
Sest uut Jeruusalemma iseloomustab Jumala totaalne ligiolu.
Uurides uue Jeruusalemma kohta, me näeme ikka ja jälle,
kuidas Jumala telk ja ligiolu on meiega.
See on kogu uue Jeruusalemma tuum.
Jumal tuleb ja elab koos meiega igavesest ajast igavesti.
Eedeni aias Ta tuli ja läks.
Uues Jeruusalemmas aga - seal Jumala aias,
saab Ta olema meiega igavesti.
Kes see on?
Õnnis Jumal, kes saab näitama meile oma täiuslikku armastust.
Mitte vaid ajutiselt, aga igavesest ajast igavesti.
Kõik need asjad aga,
mis toovad kurbust, pisaraid, leina ja surma -
need on kõik ajalugu.
Ükski neist ei oma kohta uues Jeruusalemmas.
Kui oled vähegi tark, oled ka elevil sellest kõigest.
Elevil elada Jumalariigi tõe järgi juba täna.
Sest see on tegelikult kogu Ilmutuse raamatu eesmärk.
Miks?
Sest see on see, mida Jumala sulane teeb.
Minnes tagasi Ilmutuse 1. peatüki juurde,
siis näeme, et see raamat on suunatud Jumala sulastele.
Me aeg on tänaseks läbi,
aga järgmises saates uurime siis uue Jeruusalemma teemat
Loodetavasti oli teile tänasest saatest kasu
ja te jagate seda teistegagi.
Aadressilt: www.loveisrael.org
leiate palju teisigi Baruch Kormani artikleid ja saateid.
www.loveisrael.org
Soovides toetada TV7 tööd, võite helistada 900 1770 (hind 10)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Olge õnnistatud Jeesuse nimel ja Shalom Iisraelist!
Tõlge: Anne-Ly Raukas