Shalom!
Vaatate saadet "Avastades Piiblit - Baruch Korman",
mille tuum on seotud mõttega "Sa pead armastama Iisraeli!"
Olge meiega järgnev pooltund,
kus dr. Baruch, tõlgendab oma õpetustes Piiblit.
Dr. Baruch on vanemõppejõud Iisraeli Zera Avrahami Instituudis.
Kuigi kõik sealsed kursused on heebreakeelsed,
õpetab dr. Baruch siinses saates inglise keeles.
Saamaks rohkem me töö kohta teada,
külastage me kodulehekülge: www.loveisrael.org
Nüüd aga dr. Baruch ja tänane piiblitund.
Mis te arvate, kuidas Jumal teid näeb?
Näeb Ta teid kui inimestena, kes on vastanud Ta kutsele?
Kui nendena, kes on võtnud vastu Ta armu
ja lasknud sel toimida oma elus,
nii et Tema lepingulised tõotused on saanud reaalsuseks te elus?
Näeb Ta teid kui oma ustavate järgijatena?
Või näeb Ta teid mässajatena?
Enamus maailma hakkab mässama Jumala vastu,
mistõttu neile saab ka osaks mässu tasu.
See on just see, mida näeme peagi Ilmutuse 18. peatükis.
Nii et avame taaskord Ilmutuse 18. peatüki.
Rääkisime eelmises saates,
kuidas see peatükk keskendub tegelikult vaid ühele asjale -
Jumala kohtumõistmisele.
Jumala kohtumõistmisele Paabeli üle.
Peame mõistma, et Paabel võrdub pagendusega.
Pagendusega, mis saab kord läbi ja mille järel saab rajatud Jumalariik.
See on see, mille Jumala viha ja kohtumõistmine kaasa toob.
See toob kaasa Jumala valitsuse siia maailma.
Nii et vaatame Ilmutuse 18:10.
Näeme siin, kuidas Paabeli üle mõistetakse kohut,
nii nagu kõigi teistegi üle,
kes on omanud mingitki pistmist temaga.
Kes on järginud Tema juhtimist ja ihasid,
saades osa tema liiderlikust eluviisist.
See kõik on hea vaid hetkeks.
Patt võib olla magus vaid hetkeks,
kuid aja möödudes muutub selle maik drastiliselt,
saades millegi allikaks.
Vaatame Ilmutuse 18:10.
Maailma kuningad
"seistes kartusest tema piina ees kaugel eemal"
Kartus ja piin viitavad siin tohutule hirmule.
Mille ees?
Piina ees.
Nad nägid, mis Paabeliga juhtus ja teadsid, et nad saavad osa sellest.
Nii oli vaid aja küsimus, mil sama lõpp tabab ka neid.
Nii et hirm Paabelit tabanud piina ees tabas ka neid
ja nad ütlesid salmis 10:
Häda, häda, suur linn, Paabel, võimas linn,
sest üheainsa tunniga on tulnud su kohtumõistmine!”
Vaid ühe hetkega.
Mulle meenub siinkohal piiblisalm, mis ütleb,
et Jumala juures on üks päev kui tuhat aastat
ja tuhat aastat kui üks päev.
Kuidas seda mõista?
Inimesed ütlevad, et see tähendab, et Jumala juures pole aega.
Tõsi, kuid see tähendab veel midagi.
See tähendab, et miski,
mille toimumiseks meie meelest võib kuluda 1000 aastat,
võib Jumala poolt sündida päeva jooksul ja ühe hetkega.
See on see, mida Jumal teeb -
Ta toob muutuse siia maailma ülikiiresti ja hetkega.
Viisidel, mis pole inimlikult ette nähtavad.
See tähendab, et me peame nägema asju piibellikust vaatenurgast.
Sest alles siis, kui mõistame prohvetlikku tõde,
omame ka võimet eristada, mida Jumal on tegemas
ja kus ning kuidas vaenlane tegutseb,
et joonduksime mitte kui mässajad,
aga need, kes on juhitud Püha Vaimu poolt
ja kelle eludest peegeldub Jumala arm.
Oleme rääkinud,
et arm ainuüksi ei päästa, aga ka pühitseb.
See toob esile pühaduse
ja paneb meid elama Jumala suuniste ja piiride kohaselt.
Vaatame uuesti Ilmutuse 18:10:
"...seistes kartusest tema piina ees kaugel eemal ja hüüdes:
Häda, häda, suur linn, Paabel, võimas linn,
sest üheainsa tunniga on tulnud su kohtumõistmine!”
Kuid kuningad polnud ainsad, kes seda nägid.
Näeme salmis 13,
kuidas ka ilmamaa kaupmehed nutavad ja leinavad tema pärast.
Kõik need terminid siin on seotud surmaga.
Mis aga on surm? Patu tagajärg.
Seega Piibel ütleb,
et karistus patu eest saabub ühe hetkega.
Kui küsida neilt kuningatelt ja kaupmeestelt,
kas nad nägid seda tulemas,
vastaks nad: "Kohe kindlasti mitte.
Arvasime, et selline elu jääbki kestma."
Kuid see ei jää.
Ilmutuse raamatu põhituum
räägib Jumala trooni rajamisest siia maa peale.
Mida see tähendab?
Tema kohtumõistmist, standardeid ja loomust.
Tema loomus saab iseloomustama Tema Kuningriiki
ja Tema Kuningriik võtab selle maailma üle.
Küsimus on, kas see Kuningriigi tõde on võtnud ka sinu elu üle
või kas see tuleb, et tuua sulle hävingut?
Ilmutuse 18:11:
"Ja ilmamaa kaupmehed nutavad ja leinavad tema pärast,
sest keegi ei osta kunagi enam nende kaupa:
ei kulda ega hõbedat, ei kalliskive ega pärleid,
ei peenlinast ega purpurit, ei siidi ega erepunast riiet,
ei mingisugust healõhnalist puud ega mingisugust elevandiluust eset,
ei mingisugust väärispuust tehtud
või vasest või rauast või marmorist eset"
Siin on loetelu kõigist kallitest, väärtuslikest ja ihaldatavatest asjadest
Kui aga Jumala kohus tuleb,
ei saa me neid maises mõttes kalleid asju
endaga kaasa võtta.
Need ei saa olema osa Jumalariigist.
Vaatame edasi Ilmutuse 18:13:
"...ei kaneeli ega kardemoni, ei suitsutusrohte, mürri ega viirukit,
ei veini ega õli, ei püülijahu ega nisu,
ei veiseid ega lambaid, ei hobuseid ega tõldu,
ei orje ega inimhingi."
Kõik need asjad defineerisid Paabeli kuningriiki.
Koletise kuningriiki.
Tegu oli rikka impeeriumiga,
aga kuhu see rikkus Jumalariigis läheb?
Mitte grammigi sellest ei jõua sinna.
Kõigele sellele saab osaks sama saatus,
kui tolle suurele hoorale
ehk see suur linn põletatakse tulega maha.
Üks üsna mahukas kirjakoht, mis seda mõtet toetab,
peitub 1 Korintlastele 3.
Tsiteerin seda sageli.
Miks?
Sest see kätkeb endas üht kainestavat sõnumit me jaoks.
Kõik need asjad, mida me ülikalliks ja oluliseks peame..
Jumal ise otsustab, on need ka olulised Tema silmis
ja kas need vastavad ka Tema standarditele?
Mis seda maailma tabab?
Siin on öeldud, et rahvas näeb Paabeli suitsu tõusmas üles.
Miks?
Sest tuli tabab seda kohtumõistmisena
ja põletab selle maha.
Ja kõik asjad, mida maailm peab kalliks,
põlevad ära kui puit, põhk ja hein, nii et nad on vaid hetkega läinud.
Õiged teod aga, mis on lähtunud Jumalast
ja järginud Tema juhiseid ja käske;
mis on tehtud Püha Vaimu juhtimisel ja sõnakuulelikkusest Jumalale,
need asjad kõik saavad puhastatud tule,
saades ka aluseks sellele, mille põhiselt ülistame Jumalat.
Me ülistame Jumalat nende asjadega,
tuues need austusavaldusena Tema ette.
Las ma küsida te käest - kui see päev tuleks
ja Jumal puudutaks oma tulega kogu te elu ja kõiki te tegusid,
siis mis neist järgi jääks?
Mis mõõdu te elu välja annab?
Kas kõik te pingutused ja saavutused
on kui puit või põhk või rohi, mis ära põleb
ja millesti midagi järgi ei jää?
Või te elus olev läbib Jumala puhastava tule
tuues Talle ülistust ja austust?
Kas te elu on ohvriand Jumalale või mitte?
See on see teema, mida siin näeme.
Need aga, kes on osa metsalise kambast
ja osa hoorusest ehk oma lihalike himude järgimisest,
neist ei jää midagi järele.
Vaatame edasi Ilmutuse 18:14-15:
"Puuviljad, mida su hing himustas, on su käest kadunud
ning kõik, mis särav ja läikiv, on su käest läinud kaotsi
ning neid ei leita enam.
Nende asjadega kauplejad, kes on rikastunud...
seisavad kartusest tema piina ees kaugel eemal"
See sama fraas jälle.
Millele see viitab?
Inimestele, kes pole ettevalmistunud.
Inimestele, kes ei osanud tunda ära Jumala eesmärke, teid ja plaane.
Inimestele, kes ei osanud tunda Jumala käitumisviise.
Siin öeldakse, juba teist korda,
et sellised inimesed
seisavad kartusest tema piina ees kaugel eemal.
Peatume siin hetkeks,
sest me peame mõistma õigesti Jumala kohtumõistmist.
Jumala kohtumõistmine pole miski, mis täna on, aga homme enam mitte.
Jumala kohtumõistmine pole selline.
Tegu on Jumala viha- ja igavese kättemaksuga
ja Paabeli põlemine ja suits, mis on Jumala kohtu tagajärg,
põleb ja suitseb igavesti.
Nii et kui inimesed siis näevad, mida Jumala viha teeb,
on inimesed hirmul ja kohkunud sellest piinast.
Ei tasu lasta end petta mõttest,
et kui üks päev sureme, on kõik möödas.
Ei ole.
Igavik alles siis algab su jaoks.
Taaniel ütleb Taanieli raamatu 12. peatükis,
et ülestõusmine ootab kõiki ees.
Näeme seda ka Ilmutuse 20. peatükki jõudes -
kõiki inimesi ootab ees ülestõusmine.
Taanieli sõnul tõuseb osa inimesi üles igavesse ellu,
mis on hea, õige ja püha.
Teised aga tõusevad üles igavesse häbisse ja põlastusse.
See on see,
mida siin mainitud seltskond saab kogema -
Jumala igavest põlgust.
Vaatame uuesti Ilmutuse 18:15:
"Nende asjadega kauplejad, kes on rikastunud selle linna varal,
seisavad kartusest tema piina ees kaugel eemal, nuttes ja leinates:
Häda, häda, suur linn,
riietatud peenlinasesse ja purpurisse ja erepunasesse
ning ehitud kulla ja kalliskivide ja pärlitega"
Miks nad nutavad?
Seetõttu, et: "...üheainsa tunniga"
See on juba kolmas kord, kui seda mainitakse.
Miks? Et kinnitada varasemalt öeldut.
Tegu on tunnistusega, mida kinnitavad 2-3 tunnistajat.
Me näeme juba kolmandat korda,
kuidas vaid ühe tunni jooksul sai selle linna suur rikkus hävitatud.
Kui Jumala kõikeneelav kohus tuleb, siis see tuleb ja läheb,
kuid selle kohtumõistmise piin on igavene.
Vaatame edasi Ilmutuse 18:17:
"Kõik tüürimehed ja laevnikud ja kõik meremehed
ja kõik, kes merel sõidavad,
seisid kaugel eemal"
Mäletate, kuidas rääkisime Ilmutuse 12. peatüki juures
väljendi "meri" rõhutamisest.
Nägime, kuidas see oli ettevalmistus Ilmutuse 13. peatükiks,
kus meri sümboliseeris ebastabiilsust ehk ebakõla;
miskit, mis pole selge ja stabiilne.
Miks see oluline on?
Sest me peame rajama kindlale alusele.
Kui vaadata näiteks Luuka 6. peatüki lõppu,
siis seal on kaks kokkuvõtvat väidet.
Esiteks on seal öeldud, et peame kandma head vilja.
Mis see hea vili on?
Need on head teod.
Kuidas neid aga teostada?
Läbi õigel alusel püsimise.
Mis see õige alus aga on?
Me näeme Luuka 7. peatükis sõjaväe pealikku,
kes ei kuulunud Jumala rahva sekka, kuid kes oli kuulnud Jeesusest.
Miks see nii oluline on?
Sest ta oli kuulnud ja Piibel ütleb, et usk tuleb kuuldust.
See sõjaväepealik on tuntud oma suure usu poolest.
Millega usk Piibli põhjal võrdub?
Tõega.
Usk väljendub selles, kui rakendame tõde oma elus.
See on see kindel alus.
Kuid neil inimestel Ilmutuse 18. peatükis
polnud mingit stabiilsust ega alust elus.
Seetõttu ka kõik need tüürimehed, laevnikud ja muud meremehed,
seisavad eemal.
Mida nad peaks tegema?
Parandama meelt.
Nad peaks otsima Jumala armu ja andestust,
aga see pole see, mida nad teevad.
Nad ei nuta ega kurvasta oma patu ja tegude üle,
vaid me näeme 18. salmis,
et nad "kisendasid, kui nad nägid ta põlemise suitsu:
Kes on selle suure linna sarnane?”
Nad on täis kurvastust ja kahetsust selle linna pärast,
mitte selleks, et tulla meeleparandusele.
Nad on kurvad selle pärast,
et Jumala õigsus ja pühadus võtavad kuju siin maailmas.
Nad on väga sarnased Lotti naisele.
Miks ma nii ütlen?
Sest Lotti naine sai karistatud,
kuna hakates põgenema Soodomast, vaatas ta veel vaid korra tagasi.
Ühel igatseval moel, kahetsedes, et peab lahkuma.
See on see, mida ka need meremehed tegid.
Neile meeldis patuga kaasnev ebastabiilsus
ja see, et nad said ehitada kõigele sellele, millele ise tahtsid,
mitte aga ustavuse alusele.
Ilmutuse 18:18:
"...ja kisendasid, kui nad nägid ta põlemise suitsu:
Kes on selle suure linna sarnane?”
Nad puistasid põrmu oma pea peale
ning kisendasid nuttes ja leinates: Häda, häda, suur linn,
kus on rikastunud kõik, kellel oli laevu merel"
Nii et nad nutsid selle linna pärast, öeldes igasugu asju selle linna kohta.
See on sama, kui sa lähed matustele
ja erinevad inimesed ütlevad lahkunu kohta midagi head.
See on sama, mida need meremehed tundsid,
tundes kahetsust Paabeliga juhtunu pärast.
Miks?
Sest "üheainsa tunniga on ta rüüstatud!”
Kõik need inimesed olid kurvad, leinas ja masendunud,
sest miski, mille nimel nad olid elanud, oli jõudnud lõpule.
Jumala viha oli välja valatud selle impeeriumi ja hoora üle.
Vaadake aga usklike reaktsiooni Ilmutuse 18:20:
"Rõõmusta tema pärast, taevas, ning pühad ja apostlid ja prohvetid"
Tahan, et näeksite siin midagi.
Piibellikus mõttes on apostlite ja prohvetite vahel oma seos.
Seetõttu on minu jaoks täitsa müstika,
et kaasaja kogudustes ei õpetata just palju prohvetitest.
Kogudused arvavad, et nad mõistavad apostlite õpetust,
aga see pole võimalik ilma prohvetliku ilmutuseta Piiblist.
Kui see on puudu, ei mõista te ka apostlite sõnu.
Piiblis on näha selge seos apostelliku ja prohvetliku õpetuse vahel.
"Rõõmusta tema pärast, taevas, ning pühad ja apostlid ja prohvetid,
sest Jumal on teie kaebuse mõistnud tema kanda!”
Me näeme siin Jumala viha ja kohtumõistmise kahte tulemust.
Jumala kohus ainuüksi ei neela patust,
aga Ta kättemaks kandub edasi ka tolle lastele.
See on see, mida Jumala viha teeb.
Nii et kõigile neile, kes ütlevad, "Jumal on ainuüksi armastus.
Jumal on üdini armuline ja andestav
ja Temalt ei tule enam mingit kättemaksu.
See kõik oli Vana Testamendi teema",
siis see pole nii,
sest Uue Testamendi Jumal on ka selline.
Viimane sõnum, mille Piibel tahab Ilmutuse raamatu põhjal jätta,
on see, et Jumal mõistab patu hukka.
Jumal valab välja oma kättemaksu ja viha.
Miks?
Kui olete usin Piibli uurija, siis ka teate,
et kõikjal, kus Piiblis mainitakse Jumala viha;
kus on katsumusi ja kannatusi,
see toob ka kaasa tõelise meeleparanduse.
Olen öelnud mitmeid kordi,
et põhjus, miks Jaakob peab minema läbi kannatuste ajast;
miks Iisrael peab kogema suurimat tagakiusu kui eales varem,
on seetõttu, et vaid need kannatused toovad esile meeleparanduse
ja juhivad juudid tagasi õigesse suhtesse oma Jumalaga.
Kui oleks mõni muu moodus, siis Jumal ka kasutaks seda,
aga seal pole.
Nii peame mõistma,
et Jumala viha ja kohtumõistmine on osa Tema armastusest,
mille kaudu edastada oma rahvale tõde.
Neile, kes tahavad olla valmis ja mitte elada mässumeeles.
Liigume edasi Ilmutuse 18:21 juurde.
Mäletate, Johannesele ilmus alati mõni ingel.
"Ja üks võimas ingel tõstis kivi otsekui suure veskikivi
ning viskas selle merre"
Siin mainitakse taaskord merd.
Midagi, mis pole stabiilne ja mis ei peegelda Jumala rahu.
"Ja üks võimas ingel tõstis kivi otsekui suure veskikivi
ning viskas selle merre, hüüdes:
Nõnda visatakse suur (ja vägivaldne) linn Paabel
äkitselt ära
ning teda ei leita enam!"
See tähendab, et Paabel saab oma lõpu.
Kuuldes nime Paabel, mõeldakse tihti linnale Iraagis,
aga tõenäoliselt see ei tähenda seda.
Antud kontekstis tähendab Paabel,
et Jumal teeb lõpu usklike pagendusele,
mis omakorda toob kaasa Jumala Kuningriigi.
See on see, kuhu oleme teel.
Me jõuame peagi Ilmutuse 18. peatüki lõppu
ja peale seda näeme 19. peatükis juba aulist pulmapidu.
Aega, kus Jeesus naaseb oma Kuningriiki rajama.
Nii et pagendus saab läbi ja Jumala Kuningriik on tulemas.
Ilmutuse 18:21-22: "...ning teda ei leita enam!
Ja kandlemängijate ja pillimeeste ja vileajajate ja pasunapuhujate häält
ei kuulda sinu sees enam"
Muusika viitab sageli rõõmule, õnnele ja hõiskamisele.
Kui aga siin öeldakse,
et Paabelis pole enam mingit muusikat,
siis see tähendab, et seal ei ole enam mingit rõõmu.
"...ja ühtegi mis tahes käsitöömeistrit ei leita enam sinu seest"
Mida see tähendab?
Seda, et seal ei toimu enam mingit tootmist ega tegevust.
Kõik on tühi ja kusagil ei tehta enam midagi.
"...ning veskikivide mürinat ei kuulda enam sinu sees."
Mida see tähendab?
Seda, et enam pole mingit jahu jahvatamist,
millest toota leiba.
Leib aga võrdub eluga.
Seal pole enam mingit elu - ei mingit tootmist, rõõmu ega midagi,
sest Jumala kohtumõistmine röövib sellelt impeeriumilt kõik.
Miks?
Sest kõik, mida see impeerium esindas,
oli vastuolus Jumala asjadega.
Ilmutuse 18:23:
"...ja lambi valgust ei paista sinu sees enam"
Puudub valgus ehk puudub tõde.
"...ning peigmehe ja mõrsja häält ei kuulda enam sinu sees."
See tähendab, et seal pole enam mingit tulevikku.
"Sest sinu kaupmehed olid ilmamaa ülikud
ja sinu nõidusega on eksitatud kõik paganad"
Ja järgmisena me näeme, mis tänu sellele nõidusele sündis.
"...ning sinust on leitud prohvetite ja pühade verd
ja kõikide verd, kes on tapetud ilmamaal.”
Ehk siis mille eest Jumal neid karistab?
Küsimus pole vaid selles, et nad tegid, mida iganes tahtsid.
Me näeme siin, et nad tahtsid astuda välja Jumala ilmutusest
ja peatada kõik prohveteeringud, tappes seetõttu prohveteid ja pühasid.
"Pühad" viitab nendele, kes elasid püha elu
ja kes olid pühitsetud prohvetliku ilmutuse poolt.
Tahan, et näeksite siin midagi, mis kehtib ka 19. peatüki puhul.
Kui me puutume neisse, kes on õiged Jumala silmis;
neisse, kes elavad sõnakuulelikku ja pühitsetud elu;
neisse, kes ei mässa ja kellest Jumalal on hea meel,
siis teate, mis neis peatükkides ikka ja jälle esile tuleb?
Üks asi - prohveteering.
Las ma lõpetada tänane sõnum järgneva lihtsa väitega:
kui te tahate järgida apostlite õpetust,
vajate ka uut sisenemist prohvetliku tõe sisse.
Kuid sellest juba järgmises saates.
Olge õnnistatud!
Loodetavasti oli teile tänasest saatest kasu
ja te jagate seda teistegagi.
Aadressilt: www.loveisrael.org
leiate palju teisigi Baruch Kormani artikleid ja saateid.
www.loveisrael.org
Soovides toetada TV7 tööd, võite helistada 900 1770 (hind 10)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Olge õnnistatud Jeesuse nimel ja Shalom Iisraelist!
Tõlge: Anne-Ly Raukas