Shalom!
Tere tulemast vaatama saadet "Avastades Piiblit - Baruch Korman",
mille tuum on seotud mõttega "Sa pead armastama Iisraeli!"
Loodetavasti olete meiega selle pooltunni,
kus dr. Baruch, tõlgendab oma õpetustes Piiblit.
Dr. Baruch on vanemõppejõud Iisraeli Zera Avrahami Instituudis.
Kuigi kõik sealsed kursused on heebreakeelsed,
õpetab dr. Baruch siinses saates inglise keeles.
Saamaks rohkem me töö kohta teada,
külastage me kodulehekülge: www.loveisrael.org
Nüüd aga dr. Baruch ja tänane piiblitund.
Me teame, et Jumal on armastuse Jumal,
aga Ta on ka püha Jumal.
Ja kuna Ta väärtustab pühadust,
toob Ta ka kohtumõistmise selle maailma üle.
Seega inimesed peaksid endalt küsima:
"Mida peaks Jumal tegema, et tuua muutust mu ellu?"
Paljud inimesed pole valmis seda endalt küsima
ega otsima Jumalalt vastuseid,
sest nad pole huvitatud muutumisest.
See on just see, mida näeme, kui uurime edasi Ilmutuse raamatut
ja võtame täna ette selle 9. peatüki.
Nii et avame Ilmutuse raamatu 9. peatüki.
Oleme uurimas
erinavate pasuna puhumistega kaasnevaid hädasid
ja näeme, kuidas kolm pasunat peavad veel puhuma.
Ilmutuse 9:1: "Viies ingel puhus pasunat ning ma nägin tähe"
See täht siin viitab taevakehale, mida võib olla erinevaid.
"...ma nägin tähe olevat kukkunud taevast ilmamaa peale."
See täht siin pole vaid lihtsalt mingi taevaobjekt,
aga kui teine ingel.
Aga mitte Jumala ingel, vaid midagi muud, mida peagi näeme.
"Sellele anti sügavuse kaevu võti"
Me näeme siin üht muutust.
Kuni selle hetkeni siin
me nägime asju sündimas taevas, mis avaldasid mõju maa peal.
Hetkel loetud salm pole mingi erand,
va see, et see tuli taevast ja läks alla maa sügavusse.
Nii et nüüd me hakkame nägema mõjutusi maa sügavusest
ehk teisisõnu põrgust,
mis hakkavad mõjutama maad.
"Sellele anti sügavuse kaevu võti
ning ta avas sügavuse kaevu
ja kaevust tõusis suitsu otsekui suurest ahjust"
Ja mis siis juhtus?
"...ning päike ja õhk pimenesid kaevu suitsust."
Tahan, et näeksite siin peituvat rõhuasetust,
mis sai alguse juba eelmisest pasuna puhumisest
ja jätkub nüüd siinsega, tuues kaasa pimeduse.
Pimedus on tulemas selle maailma üle.
Miks?
Miks peaks Jumal laskma sel sündida?
Vastus on järgmine.
Jumala südameigatsus, soov ja vastav tegutsemine
on seotud lunastuse toomisega.
Näeme seda juba 2 Moosese 12. peatükis.
Vaadake kunagi järgi 2 Ms 12:29, kus Jumal alustab lunastustööga,
tabades Egiptust oma viha- ja needustega.
Millal Ta seda tegi?
Keset öist aega. Keset pimedaimat hetke.
Miks?
Sest me teame,
et valgus paistab kõige eredamalt keset pimedust.
Nii et Jumal toob põrgu sügavuste pimeduse
siia maailma,
et näidata kontrasti
maailma pimeduse ja Jumala valguse vahel;
maailma valguse vahel, kelleks on Jeesus.
Loeme veelkord Ilmutuse 9:2 keskpaigast:
"...ning päike ja õhk pimenesid kaevu suitsust.
Suitsust tulid"
Siin on nüüd üks väga oluline tõde.
Taaskord, Jumal on see, kes siin tegutseb,
nii et selles osas pole isegi maad teisiti mõtlemisele.
Jumal on see, kes tegutseb
ja nii ei saa seda kuidagi seletada kui mingi loomuliku loodusnähtusena.
Pigem on tegu üleloomuliku nähtusega.
Jumal laseb neil asjadel sündida, et inimeste arusaam muutuks
ja nad avaneks nägema üht jumalikku, üleloomulikku vaatenurka,
mis võtab kord võimust selle maailma üle.
Miks ma nii ütlen?
"Suitsust tulid ilmamaa peale rohutirtsud
ja neile anti meelevald."
Mida need rohutirtsud neile antud meelevallaga teevad?
Samas on meil oluline mõista,
et nende rohutirtsude näol, keda siin mainitakse,
pole tegu nende rohutirtsudega, kellele me automaatselt mõtleme.
Need on hoopis teistsugused rohutirtsud.
Nad tulevad põrgu põhjast ja neile meeldib häving ja valu.
Kuna inimesed hülgavad Jumala
ja teenivad selle maailma saatanlikke mõjusid,
elades pimeduses,
siis Jumal laseb neil ka maitsta, mida tähendab tõeline pimedus
ja Jeesuse, maailma valguse, hülgamine.
"...ja neile anti meelevald
nagu skorpionidel on meelevald ilmamaa peal."
Uurides skorpione, me näeme,
et neil on astel, mis põhjustab tohutut valu.
Piibel ja eriti Vana Testament räägib skorpionitest.
Nii et me peame korralikult mõistma, mis siin toimub.
Jumal saab näitama inimestele,
milline on patu ja pimeduses elamise mõju.
Selle mõju, kui inimesed hülgavad Ta tõe.
See kõik toob kaasa valu.
Ilmutuse 9:4:
"Neile öeldi, et nad ei tohi teha kurja ilmamaa rohule"
Me nägime eelmises peatükis, kuidas tuli hävitas kõik rohu ja halja.
Kuid aeg on nüüd mööda läinud ja rohi on tagasi kasvanud.
Muide, selle "rohu" all võib ka mõista köögivilju
või vilju, mida maa toodab.
Tavaliselt, kui rohutirtsud tulevad -
näeme seda nii Joeli raamatus kui muudes kohtades,
siis nad söövad kõik ära.
See on see, mida rohutirtsud tegid 2 Moosese raamatus,
kus nad olid üheks Jumala poolt saadetud nuhtluseks.
Siin aga toimub nüüd üks muutus.
Siinsed rohutirtsud ei tegutse teaduslike selgituste alusel,
vaid nad on väga teistsugused.
Nii oma käitumise, kui väljanägemise poolest.
Neil rohutirtsudel oli meelevald,
aga nad ei tohtinud teha kurja ilmamaa rohule
ega millelegi, mis haljendab, ega ühelegi puule,
vaid ainult inimestele"
Millistele inimestele?
Neile, "kellel ei ole Jumala pitserit otsaesisel."
Minnes tagasi Ilmutuse 7. ptk.'i juurde,
me näeme taaskord,
kuidas Jumal rõhutab iisraellaste unikaalsust.
Jumal pani oma pitseri Iisraeli suguharude üle.
Ühe nö jäägi üle, kes neist jääb.
Lõpuaegade kontekstis on sel "jäägil" oluline roll,
sest see räägib lepingu rahvast - Iisraeli suguharudest.
See pöörab paljude usklike teoloogia peapeale.
Tänapäeva evangeelsetest ringkondadest
tõuseb esile palju õpetajaid,
kes ei pea Iisraeli ega selle rahvast millekski eriliseks.
Nad peavad seda kõike Vana Testamendi teemaks,
öeldes, et me elame nüüd Uue Testamendi ajastul.
Kuid see on nii vale.
Paulus ütleb, et Jumal ei võta tagasi oma kutsumist ja ande
ehk siis Jumal ei muuda oma meelt ega hülga oma rahvast, juute.
Taanieli raamatus on juttu
juutidele seatud seitsmekümnest aastanädalast
ja me saame nägema, kuidas selle ajaperioodi teises pooles
kasvab juudi rahvale seatud rõhuasetus.
Miks?
Mäletate, mida Jeesus ütles?
Jeesus ütles, et Ta ei naase enne - st et Ta ei raja oma riiki enne,
kuniks juudid ütlevad:
"Õnnis on see, kes tuleb Issanda nimel."
Ehk Ta ei tule enne,
kuni juudid pole valmis oma Messiat vastu võtma.
Kõik see, mis toimub Ilmutuse 9. peatükis,
on selleks, et tuua rahvaid meeleparandusele.
Aga see on ka aeg,
kus Jumal kutsub juute üles mäletama Tema lepingu tõotust.
Seda, et Ta eristab juute ja muid rahvaid.
Vaatame veelkord Ilmutuse 9:4.
Rohutirtsud tohtisid teha kurja kõigile inimestele,
aga mitte neile, kel oli Jumala pitser otsa ees.
Ilmutuse 4:5: "Ja neile anti käsk, et nad neid ei tapaks,
vaid et nad neid piinaksid"
Taaskord, me vajame piibellikku arusaamist Jumalast.
Me seome sageli oma õpetuse oma ratsionaalse mõtlemisega,
mis on väga ohtlik.
Jumal ütleb ikka ja jälle,
et meie mõtted ja teed pole Tema mõtted ja teed.
Nii et kui te arvate, et mõistate Jumalat -
seda, kes Ta on ja mida Ta teeb,
siis te eksite rängalt.
Ükskõik, milline võime mõista ja tunda Jumalat,
tuleb vaid läbi ilmutuse.
Läbi Tema Sõna ilmutuse, mille Ta ise meile annab,
et võiksime Teda mõista.
Omapäi tegutsedes mõistame Teda aga alati valesti.
Nii Tema tõde, teid kui eesmärke.
Seega, mis siin toimub?
See püha ja armastav Jumal,
kes armastab pühadust ja õigust ning vihkab pattu,
ilmutab siin end meile.
Ta tahab, et inimesed mõistaks, millised on patu tagajärjed.
Tema armu, armastuse ja halastuse hülgamise tagajärjed.
See on üks väga valus kogemus.
Nii et need rohutirtsud siin ei tee halba millelegi haljale,
vaid nad ründavad inimesi ja piinavad neid 5 kuud.
Miks just 5 kuud ja mitte 3, 4, 7 või 9 kuud?
Sest numbritel on Piiblis oluline tähendus.
Number 5 räägib millestki, mis pole terviklik.
Inimesed saavad kogema suurt valu,
aga samas on midagi, mis on sellest hullemgi veel.
Mis see on?
Mäletate, mida Jeesus ütles?
Ta ütles: "Ärge kartke seda, kes saab tappa te ihu,
vaid kartke seda,
kes saab heita selle tapetud ihu põlevasse põrgutulle."
Ma saan aru, et see pole populaarne teema.
Ma saan aru, et on palju neid, kes ei taha rääkida ja õpetada sellest,
mis puudutab Jumala kohtumõistmist, viha, tuld ja kõike muud sarnast.
Me arvame, et see kõik kuulub minevikku.
Ei kuulu.
Me uurime praegu Piibli viimast raamatut
ja näeme, kuidas Piiblis rõhutatakse neid asju väga.
Miks?
Sest Jumalale meeldib meeleparandus
ja Ilmutuse 9. peatükk näitab meile, kui kaugele Jumal läheb,
et tuua inimesi meeleparandusele.
Siin pole veel tegu Tema lõpliku kohtumõistmise- ja vihaga -
see pole terviklik ja lõplik
ja seetõttu ongi siin öeldud, et see kestab 5 kuud.
"...nende piinamine on otsekui skorpioni piinamine,
kui ta inimest salvab."
Nende viie kannatuste kuu kohta on öeldud,
et inimesed otsivad...
Siinne väljend on Piibli kontekstis väga jõulise kaaluga.
Inimese hing otsib midagi.
Kas nad siis palvetavad?
Ei palveta nad midagi.
Nende elus pole vaimulikele asjadele mingit kohta.
Kuid nad otsivad midagi väga oma hinges.
Mida siis? Surma.
Nad otsivad surma, aga ei leia seda.
"...nad igatsevad surra, aga surm põgeneb nende eest."
Vaatame edasi 7. salmi,
mis rõhutab taaskord kogu siinse olukorra unikaalsust.
Siin toimub midagi, mida pole kunagi varem olnud.
Midagi, mida teadlased ei suuda selgitada.
Midagi, mida ajaloolased, kes teavad kõike minevikus toimunut,
ei suuda mõista ega tõlgendada.
See kõik on uus. Seda pole kunagi varem juhtunud.
See on miski, millel vaid Jumal saab lasta sündida.
Miks ma nii ütlen?
Vaatame Ilmutuse 9:7.
Oleme siiani rääkinud nende rohutirtsude tegevusest,
aga nüüd vaatame nende välimust, mis on šokeeriv.
Ilmutuse 9:7-9:
"Ja rohutirtsud olid välimuselt sõjaks seatud hobuste sarnased,
neil olid pärjad peas otsekui kullast
ning nende palged olid nagu inimeste palged
ja juuksed nagu naiste juuksed ja nende hambad olid otsekui lõvidel.
Neil olid üll soomusrüüd otsekui raudrüüd
ning nende tiibade kahin oli otsekui kaarikute mürin,
kui palju hobuseid jookseb sõtta."
See pilt, mille siit saame, sarnaneb väga sõjapidamisele.
Need rohutirtsud siin pole mingid tavalised rohutirtsud.
Nad on suured
ja väljanägemiselt šokeerivad ning hirmutavad.
Me pole kunagi varem midagi sellist näinud.
Nad on kui teiselt planeedilt pärit tulnukad.
Kus nad tulevad? Põrgu sügavusest.
Nad tulevad "sügavast kaevust" ehk põrgust
ja on inimestele kui eelmaik sellest,
milline Jumala igavene karistus saab olema.
Küsimus on, kuidas inimesed sellele reageerivad?
Inimesed ütlevad sageli: "Kui vaid Jumal teeks ühe ime!
Kui ma näeks midagi üleloomulikku, siis see muudaks kõike.
Siis ma võtaks Jumalat tõsiselt, teeniks Teda ja elaks Talle."
Kuid me saame nägema siin, et see pole üldse nii.
Teate, mis toob tõelise muutuse te ellu?
Kui te avate oma Piibli.
Mitte vaid Ilmutuse raamatu, aga Piibli tervikuna.
Kui Piibli lugemine ei liiguta teid ega pane teid muutuma
Lugedes Piiblit hoiakuga: "Jumal, ma otsin Sind.
Jumal, kui ilmutad end mulle, siis ma ka reageerin."
Ma ei räägi siin mingite imede esiletulekust,
vaid te südame puudutamisest.
Te ei kujuta ette, kui palju on inimesi,
kes on otsinud Jumalat läbi Tema Sõna.
Midagi imelist otsekui ei sündinudki,
aga nad said siiski usklikuks ja see on ime.
Nad hakkasid uskuma, nägemata, millesse nad usuvad.
Jumal lihtsalt kinnitas end nende südameis,
nad võtsid Ta vastu ja siis muutus kõik.
Nad hakkasid nägema Jumala tegevust oma elus.
Vahel ka Tema üleloomulikkust
ja kohe kindlasti Jumala ustavust.
Mis aga siinsete inimestega toimub?
Me näeme, et need rohutirtsud olid väga teistsugused.
"Rohutirtsud olid välimuselt sõjaks seatud hobuste sarnased,
neil olid pärjad peas otsekui kullast
ning nende palged olid nagu inimeste palged
ja juuksed nagu naiste juuksed
ja nende hambad olid otsekui lõvidel.
Neil olid üll soomusrüüd otsekui raudrüüd
ning nende tiibade kahin oli otsekui kaarikute mürin,
kui palju hobuseid jookseb sõtta.
Ja neil olid sabad ja astlad nagu skorpionidel
ning nende sabades oli meelevald"
Kust see vägi ja meelevald tuli? Jumalalt.
Jumal lasi neil tehamida?
"...ning nende sabades oli meelevald teha inimestele kahju viis kuud."
Me näeme siin taaskord number viite.
Kõige siinse eesmärk polnud häving. Selleni me alles jõuame.
Siinse eesmärk oli korralik karistus ja distsiplineerimine
ootuses ja lootuses, et inimesed parandaksid meelt.
Miks ma nii ütlen? Jõuame selleni kohe hetke pärast,
aga vaatame praegu Ilmutuse 9:11.
"Nende kuningas oli sügavuse ingel"
Seetõttu ma ei usugi, et tegu olnuks tavalise ingliga.
Teksti põhjal võiks arvata, et tegu oli langenud ingliga,
aga jätame selle hetkel kõrvale.
"Nende kuningas oli sügavuse ingel"
Miks ma ütlen, et tegu polnud Jumala ingliga?
Sest tema nimi on heebrea keeles Abaddon.
Parim tõlge sellele oleks "häving"
või ka "halvatus". Miski, mis halvab ära.
"...kelle nimi heebrea keeles on Abaddon
ja kreeka keeles Apollüon."
Mõlemad need nimed tähendavad hävitavat, halvavat aega,
mille tõttu inimesed hukkuvad.
Me näeme Ilmutuse 9:12 põhjal, et see kõik on esimene häda.
Oleme juba uurinud Ilmutuse 8. peatükki,
kus mainitakse kolme hädaaega.
See siin on alles esimene.
Mul on teile halbu uudiseid.
Kui halb see esimene häda ka ei oleks -
teine on veelgi hullem.
Ja kui halb ka see teine häda ei oleks -
kolmas on veelgi hullem, mida näeme järgmises saates.
Miks küll Jumal laseb sel kõigel sündida?
Miks Ta lubab sellistel asjadel juhtuda?
Sest Ta on armastav Jumal.
Ta armastab pühadust ja õigsust ega saa taluda pattu.
Ja Ta tahab, et inimesed pöörduksid oma pattudest.
Me näeme 9. peatükis edasi liikudes,
et põhjus, miks Jumal laseb kõigil neil asjadel sündida,
on selles, et Ta kutsub inimesi meeleparandusele.
Seetõttu peame küsima endilt:
"Mis selleks peaks juhtuma, et me parandaks meelt?"
Me saame nägema neis peatükkides,
kuidas inimesed, kes kogevad kõiki neid õudusi,
ei paranda siiski meelt ega muutu.
Mida enamat saaks Jumal veel teha?
Me näeme, kuidas inimesed igatsevad surra,
aga Jumal ei lase neil surra.
Ta hoiab neid elus, et nad mõistaks,
mis on nende otsuste ja Jeesuse hülgamise tagajärg.
Me ei näe neis salmides siin inimesi hüüdmas Päästja poole
ega parandamas meelt oma pattudest.
Kõik, mida nad vaid soovivad, on surra.
Me peame mõistma midagi.
Üks asi, mille Ilmutuse raamat meile väga selgeks teeb,
on see, et surm pole väljapääsutee.
Paljud arvavad, et surmaga on kõigel lõpp.
Ei ole.
Teate, mis algab peale surma? Igavik.
Te igavik algab hetkest, mil surete, kui te pole kristlane.
Kui aga olete kristlane,
algab te igavik hetkest, mil evangeeliumi vastu võtate.
Hetkest, mil olete piisavalt tark ja alandlik,
et tunnistada oma patte ja uskuda Jeesuse valatud verre,
mis sai valatud ristil igavese lunastuse nimel.
See on see, mida Peetrus ütleb -
meil on Jeesuse vere läbi igavene lunastus.
Seetõttu ütlengi, et kui inimene võtab usu läbi vastu
nii Jeesuse kui Jumala armu,
siis Jumala arm peitub vaid ühes kohas -
meie Päästjas Jeesuses.
Niipea, kui keegi Ta vastu võtab, algab ka selle inimese igavik.
Milles see igavik avaldub?
Igaveses suhtes Jumalaga.
Jumal ei jäta ega hülga meid iialgi.
Jeesus teeb küll paljusid asju,
aga üks asi, mida Ta just praegu teeb
ja mida kinnitab ka Johannese antud lubadus...
Jeesus ütles, et Ta läheb ära ja Ta läkski ära,
aga Ta ütles, et see on hea,
sest siis Ta saab saata meile oma Püha Vaimu,
kes trööstib ja nõustab meid, kes toob meid patu tunnetusele,
et võiksime elada tões ja sõnakuulelikkuses.
Jeesus ütles, et Ta läheb ära ja valmistab meile meie koha.
Kõik Ilmutuse raamatus nähtav on aga midagi täiesti vastupidist.
Sa võid kas terve igaviku kogeda valu, piina ja Jumala karistust,
mida oleme juba mitme saate jagu uurinud
ja mis on lõputu ega lõppe iial.
Või me võime parandada meelt ja võtta Ta vastu,
kogedes elu ja osadust Temaga, olles kaasatud Jumalariiki.
Kuid liigume edasi 12. salmi juurde.
Ilmutuse 9:12: "Esimene häda on möödas,
ennäe"
Mäletate, sõna "ennäe" on selleks, et püüda inimeste tähelepanu.
Peale kõiki neid halbu asju, millest siin lugesime,
me näeme, et tegu on alles esimese hädaga.
Ta ütleb siin 12. salmi lõpus:
"...ennäe, pärast seda tuleb veel kaks häda."
Kujutate te ette? Ja mäletate te seda tõde?
Lugu ei lähe paremaks ega kergemaks,
vaid ainuüksi raskemaks.
Jumala karistus ja hukkamõist vaid suurenevad,
et näidata inimestele, milline on elu ilma Päästjata.
Sel polegi lõppu, vaid see on igavene surm.
Miks?
Sest piibellikus mõistes
peitub tõeline elu suhtes elava Jumalaga
ja surm on see,
kui oleme igaveseks lahutatud Jumalast.
Tahan lõpetada järgmise mõttega, mille Jumal on vägagi selgeks teinud.
Jumal ilmutab end siin täie kindluse- ja vähimagi kahtluseta.
Küsimus on - kas inimesed vastavad sellele?
Küsimus pole selles, et nad ei tea.
Küsimus on selles, et nad on väga rumalad.
Piibli mõistes ei tähenda rumalus seda,
et sa pole intelligentne või tark.
Piibli mõistes on rumalus see, kui sa tead midagi,
aga ei reageeri sellele ega tegutse selle põhjal.
See on see, mis on rumalus.
Nii et ma loodan ja palun, et me ei elaks oma rumaluses,
vaid oleksime piisavalt targad võtma vastu Jumala armu
ja astuma igavesse lepingusse Temaga.
Jeesuse nimel, aamen.
Loodetavasti oli teile tänasest saatest kasu
ja te jagate seda teistegagi.
Aadressilt: www.loveisrael.org
leiate palju teisigi Baruch Kormani artikleid ja saateid.
www.loveisrael.org
Soovides toetada TV7 tööd, võite helistada 900 1770 (hind 10)
või teha pangaülekande, leides me andmed www.tv7.ee
Olge õnnistatud Jeesuse nimel ja Shalom Iisraelist!
Tõlge: Anne-Ly Raukas