Shalom! Tervetuloa seuraamaan Veahavta et Israel -ohjelmaa.
Se tarkoittaa: Sinä rakastat Israelia.
Tri Baruch Korman selittää nyt puolen tunnin ajan Raamattua.
Hän on vanhempi luennoitsija Zera Avraham -instituutissa Israelissa.
Kurssit ovat hepreaksi, mutta hän opettaa kerran viikossa englanniksi.
Saat lisätietoa Israelin-työstämme sivuiltamme LoveIsrael.org.
Nyt on tri Baruchin vuoro.
Raamatun kieli on ainutlaatuista.
Sana "kirja" on siellä usein kirjaimellisesti "kirjakäärö".
Sanassa "kirjakäärö" on tietty ominaisuus.
Se on hepreaksi megilla, -
jonka juuri tarkoittaa käärimistä tai paljastamista.
Ilmestyskirjan 5. luvussa kerrotaan kirjakääröstä, -
joka pitäisi avata, jotta totuus voisi paljastua.
Kirjakäärön tarkoituksena on -
paljastaa totuus siitä, mitä Jumala aikoo perustaa.
Avataan siis Ilmestyskirjan luku 5.
Viime kerralla jäimme taivaassa tapahtuvaan palvontaan.
Luvun 4 lopulla ja luvun 5 alulla on yhteys.
Jumalan valtakunnan tärkein ominaisuus on palvonta.
Siellä palvotaan Jumalaa, joka on tuomari.
Monet meistä ajattelevat Jumalaa Vapahtajana, -
joka rakasti meitä niin paljon, että antoi henkensä tähtemme.
Jumalasta voi tulla mieleen paljon erilaisia asioita.
Mutta miten usein ajattelet Jumalaa tuomarina?
Yksi tärkeimmistä kysymyksistä on kysyä itseltämme, -
miellyttääkö elämämme Jumalaa.
Totuus on se, ettemme koskaan voi täysin täyttää Jumalan odotuksia.
Ilm. 5:1: -
"Ja minä näin valtaistuimella-istuvan oikeassa kädessä kirjakäärön..."
Ilmestyskirjassa puhutaan paljon Jumalan valtaistuimesta -
ja maailman tuomitsemisesta.
"Ja minä näin valtaistuimella-istuvan oikeassa kädessä kirjakäärön, -
sisältä ja päältä täyteen kirjoitetun..."
Jos tunnet Raamatun hyvin, -
muistat, että kivitaulut, joihin oli kirjoitettu kymmenen käskyä, -
oli myös kirjoitettu samalla tavalla.
Emme kuule seurakunnissa usein opetettavan siitä, -
että Jumalan käskyt ilmaisevat hänen luonnettaan.
Käskyt kertovat, miten Jumala eläisi, -
jos hän syntyisi ihmiseksi.
Siksi evankeliumeissa kerrotaan, -
miten uskonnolliset johtajat pyrkivät aina näkemään Messiaassa syntiä.
Hän ei voinut olla Immanuel, Jumala kanssamme, -
jos hän teki syntiä, koska silloin hän ei noudattanut Jumala käskyjä -
eikä heijastanut Jumalan luonnetta.
Ilm. 5:1:n kirjakääröt liittyvät Jumalan kivitauluihin.
Molemmat ovat yliluonnollisia -
ja liittyvät yliluonnollisella tavalla Jumalan luonteeseen.
Kirjakäärö, josta nyt puhumme, liittyy Jumalan valtakuntaan.
"Ja minä näin valtaistuimella-istuvan oikeassa kädessä kirjakäärön, -
sisältä ja päältä täyteen kirjoitetun, -
seitsemällä sinetillä suljetun."
Sinetöidystä kirjakääröstä mieleeni tulee Danielin kirja.
Danielkin sai Jumalalta profetian.
Luvussa 10 kerrotaan, miten Daniel aivan sairastui siitä, -
kun hän yritti ymmärtää saamaansa profetia. Mutta hänelle ei kerrottu.
Jumala käski hänen lukita ja sinetöidä kirjakäärön, -
koska se ei ollut hänen aikaansa vaan lopun aikoja varten.
Lopunaika on siirtymävaihe -
tästä ajasta tulevaan Jumalan valtakuntaan.
Ilm. 5:n kirjakäärössä kerrotaan, mitä tapahtuu, -
jotta Jumalan valtakunta voidaan perustaa ikuisiksi ajoiksi.
Kirjakäärö oli siis kirjoitettu sisältä ja päältä.
Lisäksi se oli suljettu seitsemällä sinetillä.
Sinetit sulkevat ja lukitsevat kirjakäärön.
Luku seitsemän esiintyy Ilmestyskirjassa usein.
Se kertoo valtakunnan tärkeästä piirteestä: pyhyydestä ja pyhityksestä.
Jae 2: -
"Ja minä näin väkevän enkelin..."
Kyseessä oli ainutlaatuisen voimakas enkeli, -
"...joka suurella äänellä kuulutti..."
Enkelin tehtävänä oli kysyä: -
"Kuka on arvollinen avaamaan tämän kirjan ja murtamaan sen sinetit?"
Tämä Jumalan valtakuntaan liittyvä kirjakäärö pitää avata ja lukea.
Kun sitä luetaan, siihen kirjoitetut asiat alkavat tapahtua.
Mitä sanat Jumalan valtakunta tuovat mieleesi?
Rabbille voisi tulla mieleen toinen luomakunta.
Esim. Sak. 12:1-2:ssa kerrotaan, -
että lunastuksessa taivas ja maa luodaan uudelleen.
Syntyy uusi maa ja uusi taivas.
Siitä puhumme lisää Ilmestyskirjan lopussa.
Eli Ilm. 5:n alussa kuvataan kirjakääröä.
Kun Jumala loi 1. Moos. 1:n mukaan taivaat ja maan, -
hänen Henkensä liikkui vetten päällä.
Jumala sanoi esimerkiksi näin: "Jehii oor, tulkoon valkeus."
Jumala synnytti 10 asiaa puhumalla.
Kun hän puhui, niistä tuli todellisuutta.
Ilm. 5:ssä kerrotaan, -
että Jumalan valtakunnan toteutumiseksi -
kirjakäärö pitää avata ja lukea.
Kun se luetaan, sinne kirjoitetut asiat alkavat tapahtua.
Mutta asiassa piilee ongelma. Väkevä enkeli sanoo jakeessa 2: -
"Kuka on arvollinen avaamaan tämän kirjan ja murtamaan sen sinetit?"
Jae 3: -
"Eikä kukaan taivaassa eikä maan päällä eikä maan alla -
voinut avata kirjaa eikä katsoa siihen."
Kukaan ihminen ei ollut arvollinen avaamaan kirjakääröä.
Kellään ei ollut sellaisia ansioita, -
että hän olisi saanut etuoikeuden avata sinetit -
ja paljastaa kirjakäärön sanoman, jotta se voi toteutua.
Omassa varassamme me ihmiset olemme täysin vailla toivoa.
Jumalan valtakunta ei ole ulottuvillamme.
Jumalan valtakuntaa ei perusteta maan päälle, -
emmekä pääse tuntemaan oikeudenmukaisuutta, vanhurskautta -
emmekä Jumalan tarkoitusperiä omin voimin.
Vaikka taivaasta, maan päältä eikä maan alta löydy ketään, -
joka voisi avata sinetit ja lukea kirjakäärön, -
mutta jakeesta 4 löytyy ratkaisu.
Kaikki tämä tapahtuu Johannekselle.
Vain hänet nostettiin taivaaseen, ei koko seurakuntaa.
Siksi ei voida väittää, että Ilm. 4:1:ssä puhuttaisiin ylöstempauksesta.
Ainut uskova, joka luvuissa 4 ja 5 mainitaan, on Johannes.
Lisäksi puhutaan taivaan neljästä olennosta ja 24 vanhimmasta, -
mutta Kristuksen ruumista, seurakuntaa, ei mainita.
Luvuissa 4 ja 5 -
ei puhuta kaikista kansoista tulevasta suuresta joukosta.
Kun Johannes ymmärsi, ettei ollut edes yhtään enkeliä, -
ei ketään, joka olisi kyennyt avaamaan sinetit -
eikä edes katsomaan kirjaa, -
hän itki. "Ja minä itkin kovin sitä, -
ettei ketään havaittu arvolliseksi avaamaan kirjaa -
eikä katsomaan siihen."
Me ihmiset olemme omassa varassamme täysin ilman toivoa.
Jae 5: "Ja yksi vanhimmista sanoi minulle: -
'Älä itke; katso, jalopeura Juudan sukukunnasta, -
Daavidin juurivesa, on voittanut..."
Siinä puhutaan yhdestä 24 vanhimmista, emme tiedä, kenestä.
Itse olen miettinyt, olisiko kyseessä Juuda, koska tässä sanotaan: -
"...katso, jalopeura -
Juudan sukukunnasta, Daavidin juurivesa, on voittanut..."
Siinä puhutaan Daavidin juuresta, -
koska nimellä Daavid viitataan kuninkaaseen tai valtakuntaan.
Juudan sukukunnan jalopeuralla tarkoitetaan Messias Jeshuaa.
Hän on Daavidin juurivesa, Jumalan valtakunnan perusta.
Messiaasta siis sanotaan: -
"...hän voi avata kirjan ja sen seitsemän sinettiä."
Ilm. 5:5:n alussa siis sanotaan, -
että on seitsemällä sinetillä suljettu kirjakäärö.
Kukaan ihminen, enkeli tai muu luotu olento ei kykene sitä avaamaan.
Vain Juudan sukukunnan jalopeura, -
Daavidin juurivesa, Messias Jeshua, voi sen avata.
Siksi ymmärrämme, -
että toivo Jumalan valtakunnasta, oikeudenmukaisuudesta, -
vanhurskaudesta ja rauhasta perustuu vain Messias Jeshuaan.
Jos et tunne häntä etkä tahdo häntä seurata tai palvella, -
olet vailla toivoa.
Vain hän on toivo Jumalan valtakunnasta maailmalle ja sinulle.
Siirrytään jakeeseen 6: -
"Ja minä näin, -
että valtaistuimen ja niiden neljän olennon ja vanhinten keskellä -
seisoi Karitsa..."
Raamatussa on pari eri sanaa, jotka tarkoittavat Karitsaa.
Tässä olevaa sanaa käytetään aina pääsiäiskaritsasta.
Messias ei siis ole ainutlaatuinen vain siksi, että hän on Jumalan Poika, -
vaan siksi, että hän lunasti meidät.
Tässä käytetty sana karitsa tarkoittaa aina pääsiäiskaritsaa.
Pääsiäinen on lunastuksen juhla.
Nyt näemme, -
että Raamatun mukaan valtakunnalla ja lunastuksella on yhteys toisiinsa.
Jos sinua ei ole lunastettu, et pääse valtakuntaan.
Kokemus lunastuksesta avaa kokemuksen valtakunnasta.
Jae 6: "Ja minä näin, -
että valtaistuimen ja niiden neljän olennon ja vanhinten keskellä -
seisoi Karitsa, ikäänkuin teurastettu..."
Siinä puhutaan teurastetusta pääsiäiskaritsasta.
"...sillä oli seitsemän sarvea ja seitsemän silmää..."
Sarvet puhuvat Raamatussa pelastuksesta.
Aiemmin kerroin, että Raamatussa on kahdenlaisia pasuunoita.
Kun Johannes kutsuttiin taivaaseen ottamaan vastaan tämä näky, -
kuului ikään kuin pasuunan ääni.
Sen tarkoitus oli ilmoittaa jotain, -
kuten 4. Moos. 10:ssä mainituilla hopeatorvilla.
Toisentyyppinen pasuuna on valmistettu eläimen sarvesta.
Niitä kutsutaan shofareiksi.
Sana shofar tulee heprean sanasta "muuttaa paremmaksi".
Kyseessä on muutos kohti Jumalan tarkoitusperiä ja luonnetta.
Seitsemän sarvea puhuu pelastuksesta, -
joka johtaa kohti täydellisyyttä.
Kun uskovat temmataan ylös, -
asia ilmoitetaankin puhaltamalla oinaansarveen, ei hopeatorviin.
Oinaansarvi näet puhuu Jumalan täydellisestä muutoksesta meissä.
Muutos liittyy valtakuntaan ja Messiaaseen.
Siksi tässä kohtaa Messiaalla on seitsemän sarvea.
Jae 6: "...sillä oli seitsemän sarvea ja seitsemän silmää..."
Silmät kertovat älystä ja seitsemän täydellisyydestä. Hän tietää kaiken.
Lunastus ei perustunut vajaaseen vaan täydelliseen tietoon.
"...seitsemän silmää, jotka ovat ne seitsemän Jumalan henkeä, -
lähetetyt kaikkeen maailmaan.
Ja se tuli..."
Siinä puhutaan Messias Jeshuasta, Juudan voitokkaasta jalopeurasta, -
teurastetusta Karitsasta: -
"Ja se tuli ja otti kirjan valta- istuimella-istuvan oikeasta kädestä.
Ja kun se oli ottanut kirjan, -
niin ne neljä olentoa ja kaksikymmentä neljä vanhinta -
lankesivat Karitsan eteen..."
Siinä palvotaan Karitsaa.
Karitsa saapuu taivaallisen Isän eteen -
ja osoittaa olevansa Jumala, olevansa ainutlaatuinen.
Siksi puhuimme aiemmin siitä, että hän on luomakunnan tärkein.
Häntä ei ole luotu.
Kol. 1:ssä kerrotaan, että hän loi kaiken ja kaikki luotiin häntä varten.
Samalla tavoin kuin hän oli ensimmäisen luomisen Herra, -
hän on avain myös toiseen luomiseen eli lunastukseen.
"...ne neljä olentoa ja kaksikymmentä neljä vanhinta -
lankesivat Karitsan eteen, -
ja heillä oli kantele kullakin, -
ja heillä oli kultaiset maljat täynnä suitsutuksia..."
Suitsutuksella oli tärkeä tehtävä temppelissä.
Juutalaisuudessa ymmärrettiin suitsukkeen merkitys.
Sitä uhrattiin kaikkeinpyhimmässä.
Suitsuketta sai uhrata vain pappi, joka oli sinä päivänä tehtävään voideltu.
Suloisesti tuoksuvasta suitsukkeesta kerrotaan seuraavassa jakeessa lisää.
"... ja heillä oli kultaiset maljat täynnä suitsutuksia, -
jotka ovat pyhien rukoukset..."
Ylösnousevalla suitsukkeella on yhteys pyhien rukoukseen.
Se kertoo meille, että meidän pitäisi olla varovaisia rukouksessa.
Suitsukkeen piti olla Jumalalle mieluista.
3. Moos. 10:ssä kerrotaan, -
että papit nimeltä Naadab ja Abihu -
menivät ilmestysmajan kaikkeinpyhimpään.
He uhrasivat Jumalalle suitsuketta.
Mutta kyseessä oli vieras tuli eikä oikea suitsukeuhri.
He uhrasivat Jumalalle oman tahtonsa mukaan. Seurasi kuolema.
Kohdan pitäisi saada meidät harkitsemaan vakavasti, -
miten rukoilemme.
Samoin kuin Jumala ei hyväksynyt väärää suitsuketta -
vaan se aiheutti kuoleman, -
jos rukoilemme sopimattomasti, seuraukset ovat vakavia.
Jakeessa 9 kerrotaan jälleen Jumalan valtakunnasta.
Valtakuntaan liittyy läheisesti palvonta. Ne kuuluvat yhteen.
Kun Messias Jeshua, Jumalan Karitsa, Juudan jalopeura -
ja Daavidin juurivesa alkaa avata tätä kirjakääröä, -
hän alkaa tuoda ilmestystä valtakunnasta.
Neljä olentoa ja 24 vanhinta alkavat palvoa.
Jae 9: "...ja he veisasivat uutta virttä..."
Sana uusi sopii myös kuvaamaan Jumalan valtakuntaa.
Ilmestyskirjan lopussa puhutaan valtakunnan loppuvaiheesta, -
uudesta Jerusalemista. Siinäkin käytetään sanaa uusi.
Valtakunnasta sanotaan myös: "Katso, uudeksi minä teen kaikki."
Jos olet ottanut vastaan evankeliumin ja olet Messiaan seuraaja, -
olet uudessa liitossa.
Joskus Uutta testamenttia kutsutaan uudeksi liitoksi.
Mutta uusi liitto tarkoittaa evankeliumia.
Siitä kerrotaan Jer. 31:ssä.
Jae 9: "...ja he veisasivat uutta virttä, sanoen: -
'Sinä olet arvollinen ottamaan kirjan -
ja avaamaan sen sinetit, -
sillä sinä olet tullut teurastetuksi -
ja olet verelläsi ostanut Jumalalle..."
Messias on lunastanut meidät verellään.
Ilman lunastusta meillä ei ole toivoa Jumalan valtakunnasta.
Mutta Messias avaa meille pääsyn sinne.
Hän on myös valtakunnan Kuningas ja alkaa avata ja lukea kirjakääröä.
Näin valtakunnan tapahtumat alkavat toteutua.
Jae 9: -
"...olet verelläsi ostanut Jumalalle ihmiset kaikista sukukunnista -
ja kielistä ja kansoista ja kansanheimoista..."
Siinä hän puhuu uskovista.
Eli ei voida sanoa, -
etteikö seurakuntaa mainittaisi Ilm. 2-3:n jälkeen.
Seurakuntaan viitataan sekä tässä että tulevissa tapahtumissa.
Luvun 6 loppuosassa kerrotaan, -
miten tärkeää on uskovien antautuminen.
He rakastivat Jumalan valtakuntaa enemmän kuin omaa henkeään.
Ensi viikolla tutkimme lisää Ilmestyskirjan lukua 5.
Toivottavasti sait siunauksen, josta voit kertoa muillekin.
Tulethan taas ensi viikolla seuraamaan lähetystämme.
Saat meistä lisätietoa sivustoltamme LoveIsrael.org.
Siellä on lisää Baruchin opetusta videoina, -
joita voit katsella tai ladata koneellesi.
Nähdään ensi viikolla. Siunausta sinulle Jeesuksessa!
Suomennos: Annamari Kortelainen