Shalom! Tervetuloa Veahavta et Israel -ohjelman pariin.
Se tarkoittaa: Sinä rakastat Israelia.
Tri Baruch Korman selittää nyt puolen tunnin ajan Raamattua.
Hän on vanhempi luennoitsija Zera Avraham -instituutissa Israelissa.
Kurssit ovat hepreaksi, mutta hän opettaa kerran viikossa englanniksi.
Saat lisätietoa Israelin-työstämme sivuiltamme LoveIsrael.org.
Nyt on tri Baruchin vuoro.
Yksi Raamatun tärkeimpiä sanoja on usko.
Heprealaiskirjeen 11. luvusta löytyy uskon määritelmä -
ja paljon esimerkkejä uskontäyteisistä ihmisistä.
Voisitko pysähtyä hetkeksi ja rukoilla, -
että niitä asioita, jotka tulevat ilmi Jumalan Sanasta, -
emme oppisi pelkästään tiedon vuoksi -
vaan soveltaaksemme niitä elämäämme.
Rukoillaan, että Jumala vaikuttaisi nyt tässä yhteisessä hetkessämme, -
että oppisimme totuutta ja alkaisimme lisäksi elää sitä todeksi.
Rukoillaan, että saisimme kulkea heidän jalanjäljissään, -
jotka saivat Jumalalta tunnustuksen.
Avataan Raamattu Heprealaiskirjeen luvusta 11.
Hepr. 11 kreikan alkukielen mukaan.
Tämä luku on monien mielestä uskon kunniagalleria, hall of fame.
Olen samaa mieltä.
Jakeesta 1 löytyy uskon määritelmä.
Kerron, mitä se tarkoittaa. Puhun myös vähän sen eri sanoista.
"Mutta usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan..."
Kreikan sana "luja luottamus" tarkoittaa olemusta tai varmuutta.
Eli "usko on varmuutta siitä, mitä toivotaan..." -
tai "niiden asioiden olemus, joita toivotaan".
"...varmuutta siitä, mikä ei näy."
Yleensä sanotaan: "Usko on luja luottamus siihen, mitä toivotaan, -
ja varmuutta siitä, mikä ei näy."
Huomaamme tästä kohdasta, -
että "asiat" on siinä sana, josta tulee sana "pragmaattinen".
Usko ei ole sitä, että kuulemme jotain ja siksi uskomme siihen.
Ei, usko on tässä mielessä hyvin pragmaattista, käytännönläheistä.
Se perustuu Jumalan totuudelle.
Usko perustuu Jumalan lupauksiin.
Uskomme näihin asioihin, koska Jumala on ne meille luvannut.
Varmuutemme perustuu siihen, mitä Jumala on luvannut.
Siinä on uskon ydin.
Vaikkemme vielä näekään, tiedämme Jumalan pitävän lupauksensa.
Sanassa sanotaan, ettei Jumala voi valehdella.
Jakeessa 2 puhutaan uskon vaikutuksista ihmiselämässä -
sekä vanhimmista.
"Sillä sen kautta saivat vanhat todistuksen."
Tämän uskon kautta he saivat todistuksen.
He sovelsivat uskoa elämäänsä ja saivat todistuksen.
Luemme nyt näistä entisajan pyhistä.
Kun Jumala arvioi heidän elämäänsä, -
hän antoi heistä todistuksen, että he olivat hänelle mieluisia.
Heidän uskonsa näkyi heidän elämästään.
He uskoivat oikeasti siihen, -
että Jumala toteuttaisi sen, mitä hän oli luvannut.
Jumalalla oli heistä hyvää sanottavaa. He saivat hyvän todistuksen.
Jae 3: -
"Uskon kautta me ymmärrämme [tiedämme, hyväksymme], -
että maailma on rakennettu Jumalan sanalla..."
Jakeesta näkyy Jumalan Sanan merkitys.
1. Mooseksen kirjan mukaan Jumala teki luomakuntansa -
hyväksi ja itseään miellyttäväksi synnyttämällä järjestyksen sanallaan.
Jakeessa 3 vahvistetaan asia: -
"Uskon kautta me ymmärrämme, -
että maailma on rakennettu Jumalan sanalla, -
niin että se, mikä nähdään, ei ole syntynyt näkyväisestä.
Eli Jumala loi kaiken tyhjästä.
Näkymättömistä tuli näkyviä, koska Jumala synnytti ne sanallaan.
Miksiköhän luvun alussa painotetaan sitä, että Jumala loi kaiken sanallaan?
Koska samalla tavalla kuin Jumala synnytti tämän maailman sanallaan, -
samalla tavalla Sanansa lupausten vuoksi -
hän synnyttää myös valtakuntansa.
Jumala on sanonut ilman pienintäkään epäilystä, -
että hän perustaa valtakuntansa.
Siirrytään jakeeseen 4, jossa aletaan puhua ihmisistä.
"Uskon kautta uhrasi Aabel Jumalalle paremman uhrin kuin Kain, -
ja uskon kautta hän sai todistuksen, että hän oli vanhurskas..."
Tai että "hänen uhrinsa oli vanhurskas".
"... kun Jumala antoi todistuksen hänen uhrilahjoistaan..."
Opimme tästä kaksi seikkaa.
Aabel antoi Jumalaa miellyttävän uhrin.
Jumala todisti siitä, että se oli hänelle mieluisa.
Kyseessä oli Aabelin tekemä valinta, jota Kain ei tehnyt.
Koska Aabel noudatti Jumalan sanaa mutta Kain ei, -
Aabel nähtiin uskontäyteisenä, Kain ei.
"...uskon kautta hän [Aabel] sai todistuksen, että hän oli vanhurskas, -
kun Jumala antoi todistuksen hänen uhrilahjoistaan..."
Jakeen 4 loppu kreikasta: "Ja sen [uhrinsa] kautta -
hän kuoli -
mutta se yhä puhuu."
Vaikka Aabel kuoli, hänen uskon- henkiset tekonsa puhuvat edelleen.
Aabel kuoli, mutta Jumala ei ole häntä unohtanut.
Pääseekö Aabel Jumalan valtakuntaan, -
koska hän noudatti Jumalan sanaa? Kyllä pääsee.
Kaikki nämä ihmiset tottelivat Jumalaa, koska uskoivat häntä.
Usko tarkoittaa uskomista siihen, mikä tapahtuu tulevaisuudessa.
Tulevaisuudessa tulee Jumalan valtakunta.
Eli Jumalan valtakunta ja uskontäyteisyys liittyvät yhteen.
Valtakunta ilmestyy uskontäyteisille ihmisille.
Siirrytään jakeeseen 5, -
jossa kerrotaan ainutlaatuisesta henkilöstä, -
hepreaksi Hanochista eli Eenokista.
1. Mooseksen kirja kertoo hänestä: -
"Ja kun Hanok oli vaeltanut Jumalan yhteydessä, ei häntä enää ollut, -
sillä Jumala oli ottanut hänet pois." Mihin Jumala hänet vei?
Sanoiko hän: "Mene sinä, Eenok, tuonne. Minä olen tässä."
Ei Eenok eroon Jumalasta joutunut.
Sanassahan sanottiin, että Eenok oli vaeltanut Jumalan yhteydessä.
Koska Eenok halusi olla Jumalan yhteydessä, -
hän otti Eenokin luokseen.
Kohta on tärkeä erään sanan vuoksi.
Hepr. 11:5: -
"Uskon kautta otettiin Eenok pois, näkemättä kuolemaa..."
Hänet vain siirrettiin maan päältä taivaaseen.
Voi kohdan niinkin tulkita, mutta eräs sana pitää ymmärtää.
Kyseessä on jälleen kreikan sana metatithemi.
Puhuimme siitä tutkiessamme Hepr. 7:11-12:a.
Siellä sanottiin, että pappeus muuttui, -
koska laki muuttui.
Kyse ei ollut niinkään muuttumisesta vaan rinnastamisesta.
Muuttaakseen meitä parhaalla mahdollisella tavalla -
Jumala opetti meitä.
Hän rinnasti VT:n pappeuden ja Melkisedekin pappeuden.
Näin näemme Hänet, joka oli ylivertainen.
Näimme, että leeviläisten pappeus perustui Tooran lakiin, -
jossa uhrattiin uhreja muttei saatu aikaan täydellisyyttä.
Siellä hahmoteltiin täydellisyys muttei saatu sitä aikaan.
Messiaan laki eli ilosanoma -
taas saa aikaan täydellisyyden.
Kun rinnastamme nämä kaksi lakia, pystymme näkemään, -
kumpi niistä on ylivertaisempi ja peräisin Jumalan valtakunnasta.
Vastaus on ilmeinen.
Messiaan pappeus ja ilosanoma aikaansaavat täydellisyyden.
Eli kyse oli kahden asian vertaamisesta keskenään.
Jae 5: -
"Uskon kautta otettiin Eenok pois, näkemättä kuolemaa..."
Hänet otettiin Jumalan luo eikä siksi nähnyt kuolemaa.
Elävällä Jumalallahan ei ole mitään tekemistä kuoleman kanssa.
"Jumala otti hänet luokseen, eikä hän nähnyt kuolemaa, -
eikä häntä enää ollut, -
koska Jumala oli ottanut hänet luokseen.
Sillä ennen kuin hänet otettiin Jumalan luo, -
hän oli saanut todistuksen, -
että hän oli otollinen Jumalalle."
Jumala mielistyi Eenokiin tämän uskon vuoksi.
Uskontäyteisyys toi hänet Jumalan lähelle.
Hänet otettiin Jumalan luo. Jokainen voi kokea tätä läheisyyttä.
Eenok oli vain esikuva.
Hepr. 11:6: -
"Mutta ilman uskoa on mahdoton olla otollinen [Jumalalle mieluisa]; -
sillä sen, joka Jumalan tykö tulee, täytyy uskoa, että Jumala on -
ja että hän palkitsee ne, jotka häntä etsivät."
Se on tärkeää, koska motivaatio uskontäyteiseen elämään on siinä, -
että voimme olla varmoja asiasta.
Heprealaiskirjeessä sanottiin aiemmin: "Jumala ei ole väärämielinen, -
niin että unohtaisi tekemäsi hyvät teot."
Elämästämme näkyy, että uskomme koko sydämestämme -
Jumalan palkitsevan hyvät teot.
Lisäksi Jumalan palkkiot ovat iankaikkisia.
Niillä on iankaikkisia seurauksia, -
ja ne liittyvät Jumalan valtakuntaan.
Jumalaan uskova ja häntä rakastava on hänelle mieluinen.
Hän uskoo, että Jumala palkitsee hyvät teot.
Jakeessa 7 puhutaan Nooasta.
"Uskon kautta rakensi Nooa, -
saatuaan ilmoituksen siitä, mikä ei vielä näkynyt, -
pyhässä pelossa..."
"Pelko" ei tässä tarkoita pelokkuutta, kauhistumista, -
nurkassa kyyristelyä kauhun lamaannuttamana.
Jumalan pelko on hänen pitämistään tärkeimpänä.
Asetat Jumalan ensi sijalle, mikä näkyy elämästäsi.
Kreikasta: "Uskon kautta rakensi Nooa, -
saatuaan ilmoituksen siitä, mikä ei vielä näkynyt [Jumalan tuomiosta], -
pyhässä pelossa arkin perhekuntansa pelastukseksi; -
jonka kautta Jumala aikoi tuomita maailman, -
ja Nooasta tuli sen vanhurskauden perillinen, -
joka uskosta tulee."
Nooa käyttäytyi tietyllä tavalla siksi, mihin hän uskoi.
Hän uskoi vanhurskauden perintöön.
Jae 8: -
"Uskon kautta oli Aabraham kuuliainen..."
Mistä Aabraham tunnetaan?
Uskontäyteisyydestään.
Me pelastumme kuitenkin uskon, emme tekojen perusteella.
Mutta tosi usko synnyttää kuuliaisuutta.
Aabrahamin syvä usko Jumalaan sai hänet olemaan kuuliainen.
Jae 8: "Uskon kautta oli Aabraham kuuliainen, -
kun hänet kutsuttiin lähtemään siihen maahan, -
jonka hän oli saava perinnöksi, -
ja hän lähti tietämättä, minne oli saapuva."
Usko sai hänet lähtemään ja etsimään toista maata.
Tiedämme, että uusi maa olisi Israelin luvattu maa.
Hän ei tiennyt, missä määränpää olisi, mutta silti hän lähti.
Hän uskoi, että Jumala johdattaisi häntä eteenpäin kaikki nämä vuodet
Kuuliaisena hän tiesi, ettei Jumala häntä jättäisi.
Etsiessään Jumalaa hän tiesi, että Jumala häntä johdattaisi.
Meitäkin kutsutaan elämään Aabrahamin tavoin.
"...kun hänet kutsuttiin lähtemään siihen maahan, -
jonka hän oli saava perinnöksi, -
ja hän lähti tietämättä [ymmärtämättä], minne oli saapuva.
Uskon kautta hän eli muukalaisena lupauksen maassa -
niinkuin vieraassa maassa..."
Ympäröivät kansat elivät eri tavoin kuin Aabraham.
"...asuen teltoissa..."
Sana "teltta" tarkoittaa asumusta, -
ei niinkään pysyvää vaan väliaikaista.
Aabraham lähti siihen paikkaan ymmärtäen, -
että kyse oli lyhyestä ajasta.
Uusi maa oli vain esikuva siitä, missä hän viettäisi ikuisuuden.
"...asuen teltoissa Iisakin ja Jaakobin kanssa, -
jotka olivat saman lupauksen perillisiä..."
Olemme nähneet viime viikkoina usein sanan lupaus.
Tässä tapauksessa lupauksen antaja on Jumala.
Jumala, joka ei voi valehdella, antaa meille tämän lupauksen -
motivoidakseen ja rohkaistakseen meitä kulkemaan hänen kanssaan.
Luvun alussa puhuimme Kainista ja Aabelista.
Aabel oli kuuliainen Jumalalle ja uhrasi sopivan uhrin.
Sitten luimme esimerkin Eenokista, joka vaelsi Jumalan yhteydessä.
Sitten tuli mies, joka kuuli Jumalan äänen -
ja noudatti sitä rakentaen arkkia koko elämänsä, -
jotta hänen perheensä pelastuisi.
Sitten näemme Aabrahamin, joka muutti -
tutusta maasta sekä tutun kielen ja kulttuurin parista -
ja meni maahan, jossa hän oli muukalainen.
Hän toimi niin Jumalan antaman lupauksen tähden.
Hänen toimintansa vaikutti myös seuraaviin sukupolviin.
Hän uskoi Jumalan antamaan lupaukseen.
Jae 10: -
"...sillä hän odotti sitä kaupunkia, jolla on perustukset -
ja jonka rakentaja ja luoja on Jumala."
He tahtoivat olla siellä, missä Jumala rakensi.
Siinä puhutaan kaupungista, jolla on perustukset -
ja jonka rakentaja ja luoja on Jumala.
Siinä puhutaan uudesta Jerusalemista.
He etsivät Jumalan valtakunnan kaupunkia, joka on Jerusalem.
He uskoivat perivänsä lupauksen.
Sana "Jerusalem" muodostuu kahdesta eri osasta.
Toinen tarkoittaa perimistä, -
toinen Jumalan tahdon toteutumista, shalomia.
He uskoivat siihen, ja se näkyi heistä.
Näkyykö sinun elämästäsi, -
että uskot oikeasti Jumalan lupauksiin, -
lupaukseen hänen tulevasta valtakunnastaan?
Näkevätkö muut sinun tekevän uskontäyteisiä päätöksiä?
Näkevätkö he sinun puhuvan uskon sanoja johonkin tilanteeseen?
Näkyykö elämästäsi uskontäyteinen kuuliaisuus?
Kaikki äsken mainitut ihmiset uskoivat, -
ja usko vaikutti heissä tietynlaista käytöstä.
Käytös ei heitä pelastanut vaan usko.
Usko vaikuttaa ihmiselämässä kuuliaisuutta -
Jumalan totuudelle.
Näkyykö elämästämme se, mihin uskomme?
Onko elämässämme todistusaineistoa siitä, -
että uskomme on niin aitoa, että se näkyy teoistamme?
Vai onko uskomme heikkoa ja vesitettyä, -
joka ei perustu Jumalan lupauksiin -
vaan väärään raamatunopetukseen, -
jonka mukaan Jumalan ylin halu on antaa meille se, mitä tahdomme.
Sellaisesta ei synny kuin tuhoa.
Silloin et ole valmis olemaan kestävä lopun ajoissa.
Sinusta ei näy Jumalan luonne, -
kun tämä maailma turmeltuu ja harhautuu -
ja kun sielunvihollinen ilmestyy voimassaan.
Olemmeko valmiita lopunaikoihin, jos sinne asti elämme?
Toivon, että olemme.
Toivon, että tutkimalla Sanaa ajattelusi ja elämäsi muuttuvat.
Toivon, että sinusta näkyisi Jumalan uskollisuus.
Tässä luvussa kerrotaan muistakin Jumalan miehistä ja naisista, -
jotka kuulivat hänen äänensä -
ja olivat niin viisaita ja nöyriä, että tottelivat sitä.
Kun luet tätä kirjaa, mikä totuus sinua siellä puhuttelee?
Sovellatko oppimaasi elämääsi? Niin tekee uskontäyteinen.
Silloin Jumalan lupaukset toteutuvat elämässäsi.
Tässä elämässä saat jo esimakua Jumalan valtakunnan juhla-ateriasta.
Saamme siellä juhlia ikuisesti Jumalan lupauksilla ja siunauksilla.
Uskontäyteisyydessä on kyse muun muassa siitä, -
että Jumala palkitsee runsaasti.
Jumala ei anna meille vain sitä, minkä ansaitsemme, -
koska hän on runsauden Jumala.
Hän haluaa antaa vielä enemmän.
Luuk. 6:ssa sanotaan, että kun Jumala antaa, -
hän antaa likistetyllä, survotulla ja ylivuotavalla mitalla.
Jumala riemuitsee tehdessään vielä enemmän.
Kun Sanassa kuvaillaan Jumalan valtakuntaa, -
siellä toistetaan sanaa runsaus.
Tahdotko saada Jumalan siunauksia ja lupauksia ylivuotavasti -
ei vain ohikiitäväksi hetkeksi vaan ikuisiksi ajoiksi?
Jumalan valtakunnan lupausten tulisi palaa sydämessäsi.
Sama tuli palaa Hepr. 11:ssä mainituissa ihmisissä.
Ensi viikolla luemme samaa lukua eteenpäin.
Siellä kerrotaan muista uskontäyteisistä miehistä ja naisista.
Jumala todisti heistä, että hän oli heihin mieltynyt.
Siunausta sinulle!
Toivottavasti sait siunauksen, josta voit kertoa muillekin.
Tulethan taas ensi viikolla seuraamaan lähetystämme.
Saat meistä lisätietoa sivustoltamme LoveIsrael.org.
Siellä on lisää Baruchin opetusta videoina, -
joita voit katsella tai ladata koneellesi.
Nähdään ensi viikolla. Siunausta sinulle Jeesuksessa!
Suomennos: Annamari Kortelainen