Shalom! Tervetuloa Veahavta et Israel -ohjelman pariin.
Se tarkoittaa: Sinä rakastat Israelia.
Tri Baruch Korman selittää nyt puolen tunnin ajan Raamattua.
Hän on vanhempi luennoitsija Zera Avraham -instituutissa Israelissa.
Kurssit ovat hepreaksi, mutta hän opettaa kerran viikossa englanniksi.
Saat lisätietoa Israelin-työstämme sivuiltamme LoveIsrael.org.
Nyt on tri Baruchin vuoro.
Oletko valmis lopun aikoihin?
Sanassa kehotetaan ajattelemaan valtakuntaa.
Messias kehotti meitä olemaan valtakunnanmielisiä.
Etsikää ensin Jumalan valtakuntaa ja hänen vanhuskauttaan.
Valtakunnanmieliset ovat kiinnostuneita lopun ajoista, -
koska lopun ajat ovat muutosvaihe.
Niiden kautta tulee suuri muutos.
Messias kehottaa meitä olemaan valmiita.
Hän palaa yllättävällä hetkellä.
Emme omalla ymmärryksellämme kykene arvioimaan, -
miten lähellä Messiaan paluu on.
Mutta jos meillä on profeetallista ymmärrystä -
ja jos valvomme ja otamme vaarin, -
niin kuin Messias toistamiseen kehotti, -
silloin hän on saanut valmistaa meitä siihen, mitä hän aikoo tehdä.
Avataan nyt Raamatusta Heprealaiskirjeen luku 3.
Katsomme nyt luvun loppua.
Sillä on merkitystä lopun ajoille johtuen kahdesta tärkeästä sanasta.
Olemme puhuneet siitä, -
että Israelin erämaavaellus on esikuva, -
jonka avulla voimme ymmärtää nykyajan seurakuntaa.
Kansa kuuli erämaassa Jumalan puheen.
Toiset noudattivat Jumalan käskyjä, toiset eivät.
Heidän esimerkkinsä avulla ymmärrämme, -
mitä Jumala meiltä odottaa ja mitä kuuliaisuus tarkoittaa.
Heidän kokemuksistaan opimme valmistautumaan tulevaan.
Juuri niin Jumala puhuu lopun ajoista. Katsotaan Hepr. 3:12.
Tutkimme sitä jo viimeksi, mutta kerrataan se, koska se on elintärkeä.
Siinä on paljon viisautta lopun aikoihin.
Siinä puhutaan uskoville: "Katsokaa, veljet, -
ettei vain kenelläkään teistä ole paha, epäuskoinen sydän, -
Raamatussa "sydämellä" ei tarkoiteta verta pumppaavaa elintä -
vaan ajatustemme, tunteemme ja olemuksemme perustasta.
Hepreaksi sanomme halev kovea, sydän, joka päättää.
Se päättää kulkumme suunnan, -
joten siksi tarvitsemme vakaan, katuvan -
ja Messiaan verellä lunastetun sydämen.
Ympärileikattu sydän tarkoittaa Sanassa sydäntä, -
joka ei toimi lihassa vaan Hengessä.
"Varokaa, veljet, ettei vain kenelläkään teistä..."
Seurakunnassa voi olla myös kapinoivia, -
niitä, joilla on paha, epäuskoinen sydän.
Huomaa sanat epäuskoinen ja paha.
Se tarkoittaa sydäntä, joka ei harjoita uskoa eikä usko Jumalan Sanaan.
Siitä syntyy pahuus.
Pahuus tarkoittaa Jumalan tahtoa vastustavaa.
Se on tarkin kuvaus pahasta. Paha on Jumalan työn vastakohta.
"Sillä niin kuin hän mielessään laskee, niin hän menettelee."
Vain jos ajattelee uskollisesti mielessään, sydän ei ole paha -
vaan hyvä eli Jumalan tahtoa heijastava.
Jos meillä on paha, epäuskoinen sydän, -
"...niin että hän luopuu elävästä Jumalasta..."
Haluan sanoa jotain sanasta "luopua".
Se on kreikaksi aphistémi. Hyvin tärkeä sana.
Se tarkoittaa jostakin paikasta lähtemistä, -
poistumista.
Vastaava substantiivi on sana apostasía, luopumus.
Teologit väittelevät lopun aikojen luopumuksen merkityksestä.
Tavallisesti pidämme luopumusta vääränä opetuksena, -
mutta se tarkoittaa elävästä Jumalasta poispäin kulkemisena.
Voit ottaa joskus esille -
yhden tärkeän jakeen Messiaan paluusta ja autuaallisesta toivosta.
Autuaallinen toivo koskee sitä, mitä ennen Jumalan vihaa tapahtuu.
Viime viikon opetuksen lopussa sanoimme, -
että Jumala on vannonut, -
että ne, jotka eivät tunne hänen tietään, Messiasta, -
joutuvat kohtaamaan hänen vihansa.
Nykyään halutaan puhua vain rakkaudesta. Se on ihanaa.
Jumalan rakkaus on valtavaa. Mutta on myös Jumalan viha.
Jos ajattelet vain Jumalan rakkautta -
ja kuittaat Jumalan vihan Vanhaan testamenttiin kuuluvana käsityksenä, -
et ole lukenut Uutta testamenttia.
Heprealaiskirjeessä sanotaan toistuvasti: -
"He joutuvat kohtaamaan vihani eivätkä pääse lepooni."
Puhumme vielä levon ja tulevan valtakunnan yhteydestä.
Hän sanoo: "Ne teistä, joilla on paha, epäuskoinen sydän, -
lähdette pois ja elätte luopumuksessa."
Tiit. 2:ssa on jae, jota voit tutkia myöhemmin itse.
Se puhuu siitä, että meidät kootaan hänen luokseen.
Siinä puhutaan myös meidän autuaallisesta toivostamme:
Ennen kuin Jumalan viha lankeaa, meidät temmataan pois.
"Temmata ylös" on kreikaksi harpazo.
Latinan sanasta saadaan englantiin sana rapture, ylöstempaus.
Meille on annettu lupaus.
Selkeän raamatunkohdan kanssa ei voi olla eri mieltä. 1. Tess. 5:9: -
"Sillä ei Jumala ole määrännyt meitä vihaan, vaan saamaan pelastuksen."
Eli meille on luvattu, että ennen kuin Jumalan viha lankeaa, -
meidät temmataan autuaallisen toivon mukaan ylös.
2. Tess. 2:ssa sanotaan, että ennen vihan lankeamista -
tapahtuu luopuminen.
Jotkut sanovat, -
että luopuminen tai poislähteminen merkitsee ylöstempausta.
Aina, kun UT:ssa puhutaan sanoista aphistémi tai apostasía, -
se tarkoittaa poislähtemistä kielteisessä merkityksessä.
Kerron siitä hyvän esimerkin.
2. Tess. 2:ssa käytettyä sanaa luopumisesta, poistumisesta, -
ei käytetä ylöstempauksen yhteydessä.
Luopumisella tarkoitetaan niitä uskovia, jotka jättävät totuuden.
Aina kun sanaa "luopuminen" käytetään Kirjoituksissa, -
sillä tarkoitetaan lähtemistä hyvästä pahaan.
Ylöstempaus ei ole sellainen.
Ylöstempauksessa me lähdemme pahasta ihanaan ja täydelliseen, -
Messiaan itsensä luo.
Esimerkiksi Ap. t. 21:21:ssä on sama sana kuin 2. Tess. 2:ssa.
Apt:ssä on väärä syytös Paavalia vastaan siitä, -
että hän luopuu Mooseksen laista ja opettaa harhaoppia.
"...sinä opetat kaikkia pakanain seassa asuvia juutalaisia -
luopumaan Mooseksesta."
Laki on hyvä, tosi, pyhä ja vanhurskas.
Paavalia syytettiin siitä luopumisesta ja väärän opin levittämisestä.
Samalla tavoin Hepr. 3:12:ssa sanotaan: -
"Katsokaa, veljet, -
ettei vain kenelläkään teistä ole paha, epäuskoinen sydän, -
niin että hän luopuu elävästä Jumalasta."
Luopuminen on pahaa lähtemistä.
Tuota sanaa on aina käytetty kielteisessä merkityksessä.
Luopumus on Jumalasta etääntymistä.
Jos tapaat jonkun, joka opettaa, -
että 2. Tess. 2:ssa sana "luopumus" tarkoittaisi ylöstempausta -
siinä mielessä, että lähdetään pois maailmasta, -
hänellä ei ole käsitykselleen raamatullista perustaa.
Sellainen tulkinta ei sovi asiayhteyteen eikä raamatulliseen määritelmään, -
hyvästä pahaan lähtemistä, -
kuten Hepr. 3:ssa Jumalan luota pois lähtemisestä.
Meidän on hyvä tietää lopun ajoista ja valvoa, -
jottemme etääntyisi Jumalasta.
Sen sijaan tarkoituksena on rohkaista toisiamme. Jae 13: -
"...vaan kehoittakaa Å[rohkaiskaa] toisianne joka päivä, -
niin kauan kuin sanotaan: 'tänä päivänä'.
Miksi palaamme aina sanoihin "tänä päivänä"?
Sanat "tänä päivänä" toistuvat usein Heprealaiskirjeen alkuluvuissa.
Asiayhteys on merkittävä. Kohta jatkuu: -
"Kehoittakaa toisianne joka päivä, niin kauan kuin sanotaan: 'tänä päivänä', -
ettei teistä kukaan synnin pettämänä paatuisi..."
"Tänä päivänä" viittaa tähän raamatunkohtaan: -
"Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, -
älkää paaduttako sydämiänne, -
niin kuin teitte katkeroituksessa [kapinoidessanne]."
Heprealaiskirje opettaa, -
että lopun aikoina on viimeinen tilaisuus tulla uskoon -
ja osalliseksi autuaallisesta toivosta.
Taivaassa on oleva ihmeitä ja merkkejä.
Sana kertoo ennalta niiden tulon esim. Jooelin kirjassa.
Profetiat kertovat, että Jumalan viha ilmestyy.
Voit lukea niitä esim. Jooelin luvusta 2.
Siellä puhutaan Herran suuresta ja peljättävästä päivästä -
eli hänen vihastaan.
Aurinko muuttuu mustaksi ja kuu vereksi.
Silloin on viimeinen tilaisuus tunnustaa Messias, -
ottaa vastaan pelastus ja päästä osalliseksi autuaasta toivosta, -
ylöstempauksesta, ennen Jumalan vihan lankeamista.
Heprealaiskirje opettaa: Juuri tänään on sinulla tilaisuus.
Älä paaduta sydäntäsi. Älä torju sanomaa.
Ehkä olet tekemässä jotain epäviisasta päätöstä.
Sanot: "Minä odotan, kunnes näen auringon pimenevän -
ja kuun muuttuvan punaiseksi, ennen kuin teen päätöksen."
Mutta Sana sanoo: "Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, -
älkää paaduttako sydämiänne."
Saatat vastata Jumalalle ei, kun hän kehottaa sydäntäsi.
Hän haluaa sinun vastaanottavan totuutensa tänään, -
mutta sinä sanot: "Ei tänään." Silloin paadutat sydämesi.
Sydämesi muuttuu nurjaksi.
Joka kerta kun torjut Jumalan puheen, sydämesi kovettuu entisestään.
Sydämesi muuttuu lopulta melkein muuttumattoman kovaksi.
Huomaa, mitä tässä kohdassa selvästi sanotaan.
Hepr. 3:13: "...niin kauan kuin sanotaan: 'tänä päivänä', -
ettei teistä kukaan paatuisi -
synnin pettämänä."
Me vastaamme Jumalalle ei, silloin kun sanomme synnille kyllä.
Haluan tehdä, kokea tai omistaa jotain tai sitoutua johonkin.
Sanon Jumalalle ei, koska haluan jotain muuta. Hyvin epäviisasta.
Emme tajua sitä, että kun tartumme syntiin, -
joudumme kokemaan haitallisia seurauksia.
Samoin kuin sydämemme paatuu, jos sanomme Jumalalle ei, -
sydämemme tulee yhä petollisemmaksi, jos teemme syntiä.
Aina kun sanon Jumalalle ei ja synnille kyllä, sydämeni muuttuu.
Se pettää minua yhä enemmän ja harhauttaa pois Jumalasta.
Siksi Heprealaiskirjeen kohdassa on varoitus, josta pitää ottaa vaari.
Aika on lähellä.
Jos luulet voivasi odottaa viime tippaan, olet täysin erehtynyt, -
koska sydämesi on sinut pettänyt. Jae 14: -
"...sillä me olemme tulleet osallisiksi Messiaasta..."
Meidän on sanottava Jumalalle kyllä, koska olemme osalliset Messiaasta.
"...kunhan vain pysymme luottamuksessa, -
joka meillä alussa oli, - vahvoina loppuun asti."
Haluan puhua enemmän sanasta "luottamus" .
Se muodostuu kahdesta kreikan sanasta: -
seisomisesta ja siitä, minkä päällä seisoo.
Kyse on uskon perustasta.
Tässä siis sanotaan: "Älä anna sydämesi pettää sinua.
Älä kapinoi Jumalan ääntä ja johdatusta vastaan, -
koska olet osallinen Messiaasta."
"...kunhan vain pysymme luottamuksessa, -
joka meillä alussa oli, vahvoina loppuun asti, -
niin kauan kuin yhä sanotaan: 'tänä päivänä'."
"Tänä päivänä" mainitaan tässä kohdassa jo toista tai kolmatta kertaa.
Mutta jos olet seurannut ohjelmaamme alusta asti, -
olet huomannut, että tätä kohtaa on lainattu useaan kertaan.
Tämä periaate kannattaa oppia: -
"Tänä päivänä, jos te kuulette hänen äänensä, -
älkää paaduttako sydämiänne, niinkuin teitte kapinoidessanne."
"Tietyt ihmiset kuulivat hänen äänensä, mutta he suututtivat hänet."
Jumala kertoi heille uskollisesti totuutensa, tahtonsa ja sen, -
mitä hän heiltä odotti.
He tiesivät kyllä, mitä Jumala oli sanonut, -
mutta he kapinoivat.
Kapinallaan he suututtivat Jumalan. Miten asia pitäisi käsittää?
Meidän pitää ymmärtää Jumalan luonnetta.
Jumala on aina uskollinen luonteelleen.
Jumala sanoo olevansa uskollinen.
Jos olet kuuliainen, saat siunauksen. Jos olet tottelematon, saat kirouksen.
Jos ihminen suututtaa Jumalan, -
ihminen saa hänet antamaan tuomion, koska hän on sellainen kuin on.
Siunauksen tilalta Jumala antaa kirouksen.
"He katkeroittivat [suututtivat] minut." Jakeen 16 loppu kreikasta: -
"Eivät kaikki, jotka olivat Mooseksen johdolla lähteneet Egyptistä."
Jotkut tulkitsevat jakeen niin, etteivät kaikki suututtaneet Jumalaa.
Se on totta. Joosua ja Kaaleb olivat uskollisia.
En usko, että tämä kohta tarkoittaa sitä: -
"Eivät kaikki, jotka olivat Mooseksen johdolla lähteneet Egyptistä."
Eivät kaikki Mooseksen johdolla lähteneet toimineet näin.
Jumala oli vihastunut koko siihen sukupolveen.
Siitä sukupolvesta vain Kaaleb ja Joosua pääsivät luvattuun maahan.
Jumala tahtoo meidän ymmärtävän, -
että moni Egyptistä lähteneistä -
ei tehnyt niin siksi, että Mooseksella oli Jumalan kutsu.
He tulivat mukaan muista syistä.
Moni heprealaisista kuoli pimeyden vitsauksessa.
He olivat hengellisessä pimeydessä -
eivätkä edes viettäneet pääsiäistä.
Mutta kun Jumala surmasi pääsiäisenä Egyptin esikoiset, -
egyptiläiset valtasi kauhu.
Faarao lähetti kansan menemään.
Hän ei pelkästään passiivisesti antanut heidän mennä.
Faarao lähetti heidät, kuten Jumala sanoi.
Eikä pelkästään faarao lähettänyt kansaa matkoihinsa, -
vaan egyptiläisetkin tekivät niin.
He eivät halunneet yhdenkään heprealaisen jäävän maahan.
Eli monet matkalle lähteneet eivät tulleet Mooseksen johdolla -
ja pääsiäistä viettäen.
He eivät tahtoneet palvoa Jumalaa erämaassa. He eivät olleet uskollisia.
He lähtivät toisesta syystä.
Joko egyptiläiset pakottivat heidät matkaan -
tai he halusivat eroon kärsimyksistä.
He halusivat paremman elämän, sellaisen kuin itse valitsivat.
Siksi erämaahan päästyään he eivät pitäneet Jumalan käskyistä.
Heillä oli Tooran vastainen näkökanta.
Jumalan käskyille he sanoivat ei kiitos.
He kuulivat Jumalan äänen mutta kapinoivat sitä vastaan.
Hepr. 3:17 kreikan mukaan: -
"Siksi Jumala oli näille tietyille vihainen 40 vuoden ajan."
Jumala oli vihainen syntiä tehneille kapinoitsijoille.
Heprealaiskirje on Uuden testamentin totuutta.
Ehkä sanot, että siinä viitataan Vanhaan testamenttiin.
Kyllä, mutta kirje on kirjoitettu meille uuden liiton ihmisille, -
jottemme joutuisi kokemaan samaa kuin israelilaiset: -
"Syntiä tehneiden ruumiit kaatuivat erämaahan."
Kuolivatko he erämaahan sairauksien, ikääntymisen, -
loukkaantumisten tai hyökkäysten vuoksi?
Ei, vaan näin kävi, koska -
"...hän vannoi, etteivät he pääse hänen lepoonsa."
Asia vahvistettiin näin: -
"Ja keille hän vannoi, etteivät he pääse hänen lepoonsa?
Eikö tottelemattomille?"
Sana "tottelematon" voi merkitä myös uskottomuutta.
Jotkut ovat huolissaan siitä, että sotkemme asiaan tottelemattomuuden
Ihmisethän voivat luulla, että pelastuvat olemalla kuuliaisia. Ei.
Pelastumme uskon kautta armosta.
Se on Jumalan lahja. Ei kuuliaisuus pelasta meitä.
Jos väitämme kuuluvamme Jumalalle ja olevamme hänen kansaansa -
mutta elämme jatkuvasti tottelemattomina -
ja alati kapinoiden hänen tahtoaan vastaan, -
se kertoo siitä, ettemme ole hänen uskollista kansaansa.
Emme ole uskoneet Jumalaan.
Siksi jakeissa 18-19 käytetään kahta eri sanaa.
Ne voivat olla sukua samalle juurelle.
Joskus sanakirjat laittavat nämä sanat yhteen, -
mutta ne kirjoitetaan vähän toisistaan poiketen.
"Keille Jumala vannoi, etteivät he pääse hänen lepoonsa?
Eikö tottelemattomille?
Ja niin me näemme, että he epäuskon tähden eivät voineet siihen päästä."
Epäusko on kreikassa saman- kaltainen sana kuin tottelematon.
Tässä opetetaan tärkeää asiaa.
Ihminen on tottelematon, jos hänellä ei ole uskoa.
Uskon puutteessa on kyse seuraavasta.
Jumala puhuu meille, muttei välttämättä korvin kuultavalla äänellä.
Hän puhuttelee omaatuntoamme ja sisäistä ihmistämme.
Hän puhuu sydämellemme, mutta me torjumme hänen puheensa.
Tiedämme, mitä pitäisi tehdä, koska Jumala puhuu hengellemme.
Päätämme vastata ei eli kapinoida.
Kapinoinnin vuoksi uskon puuttuminen tulee ilmi tottelemattomuutena.
Mutta jos uskottomuuden sijaan olemme uskollisia -
emmekä kapinoi vaan antaudumme, -
se näkyy tottelevaisuutena.
On surullista, että niin moni pelkää kuuliaisuudesta puhumista.
He syyttävät minua lakihenkisyydestä.
Julistan muka väärää evankeliumia. En julista.
Pelastumme armosta. Se on ilmainen lahja.
Pelastumisella ei ole mitään tekemistä -
aikaisemman tai sen hetkisen kuuliaisuutemme kanssa.
Mutta kun olemme tulleet uskoon ja saaneet Pyhän Hengen, -
usko toimii elämässämme ja saa aikaan kuuliaisuutta.
Mutta jos emme koskaan tottele -
vaan olemme aina Jumalan kanssa eri mieltä -
emmekä pidä hänen tahdostaan vaan haluamme muuta, -
se todistaa siitä, ettemme todella olekaan Jumalan omia.
Erämaassa oli iso joukko väkeä Mooseksen johdossa.
Mutta kaikki heistä eivät lähteneet Mooseksen lunastustyön perusteella.
He halusivat kyllä lähteä mutteivät välittäneet päämäärästä.
Oletko sinä sitoutunut siihen, minne Jumala on sinua viemässä?
Hän on viemässä sinua valtakuntaan -
ja hän tahtoo sinun elävän valtakunnan elämää jo nyt -
todistuksena hänestä.
Antaudu Jumalalle. Nähdään ensi viikolla. Siunausta.
Toivottavasti sait siunauksen ja voit kertoa siitä muille.
Tulethan taas ensi viikolla seuraamaan lähetystämme.
Saat meistä lisätietoa sivustoltamme LoveIsrael.org.
Siellä on lisää Baruchin opetusta videoina, -
joita voit katsella tai ladata koneellesi.
Nähdään ensi viikolla. Siunausta sinulle Jeesuksessa!
Suomennos: Annamari Kortelainen