Lisää tilaa Jeesukselle.
Tämän kerran aihe on Mielettömyys.
On ihmeellistä, että Jeesus Kristus on tutkinut ihmisen sisintä.
Hän sanoi, että sisimmästä lähtevät pahat ajatukset -
ja monet muut asiat, joita ihminen ei tule koskaan ajatelleeksi, -
vaan Jeesuksen täytyy ne sieltä paljastaa.
Toisaalla Hän sanoo, että jokainen istutus, -
jota taivaallinen Isä ei ole istuttanut, on juurineen revittävä pois.
Mitä me siis kylvämme, sitä me niitämme.
Silloin, jos tyhmiä tai mielettömiä asioita hoidamme, -
niin nehän tuovat tietynlaisen hedelmän ja seuraamuksen.
Monia neuvoja Jeesus antaa, ja viisaus on yksin Hänessä.
Kaikki tieto ja viisaus on kätkettynä Kristuksessa.
Ajatelkaamme, että jos hän ohjaa meitä -
tutkimaan sisintämme, niin mitä sieltä lähtee?
Joskus olen ajatellut sitä, -
että meillä on 100 000, ehkä enemmän tai vähemmän, ajatusta/pv.
Joku on vilkkaampi ja ajatuksetkin vilkkaampia persoonasta johtuen.
Ajatelkaamme sitä, mitä sydämestä lähtee ensin ajatuksina.
Kun ajatukset sitten kauan ovat olleet mukana yhä uudelleen, -
niin voi olla, että niistä tulee sanoja.
Ja voi tulla tekoja tai tekemättä jättämisiä.
Se on hyvin monipuolinen ja monivivahteinen asia.
Mutta Jeesus varoitti opetuslapsiansa.
On ihmeellistä, että Hän varoitti siitä, -
miten sen ajan uskonnolliset johtajat elivät.
Hän sanoi, että fariseusten ja kirjanoppineiden elämää pitäisi varoa,
ettei elä samalla tavalla.
Kun fariseus näki, ettei Jeesus pessyt ennen ateriaa käsiään, -
niin hän ihmetteli.
Tuo fariseus ihmetteli. "Silloin Herra sanoi hänelle: -
'Kyllä te, fariseukset, puhdistatte maljanne ja vadin ulkopuolen, -
mutta sisäpuoli teissä on täynnä ryöstöä ja pahuutta.
Te mielettömät, eikö se, joka on tehnyt ulkopuolen, -
ole tehnyt sisäpuoltakin?
Mutta antakaa almuksi se, mikä sisällä on; -
katso, silloin kaikki on teille puhdasta.
Mutta voi teitä, te fariseukset, -
kun annatte kymmenykset mintuista ja ruuduista -
ja kaikenlaisista vihanneksista, mutta sivuutatte oikeuden -
ja Jumalan rakkauden!
Näitä olisi tullut noudattaa eikä noitakaan laiminlyödä.'"
Siis kymmenyksiäkään ei tulisi laiminlyödä, -
vaan siitä, mitä Jumala siunaa, tulisi Jumalan tehtäviä varten -
antaa se 10 %.
Lisäksi tulisi olla iloisia antajia Jumalan valtakunnan menestymiseksi.
Siis sen työn menestymistä varten.
Meidän kaikkien elämän olosuhteet ovat niin erilaiset.
Tänä persoonallisuutta korostavana aikana -
ihmisen tietomäärä, opiskelumäärä, varallisuus...
Olemme niin monissa eri kuvioissa omissa elämänpiireissämme, -
tuttava-, perhe- ja työ- piireissämme.
Voi käydä niinkin, että jos menestystä tulee, -
niin me teemme vääriä valintoja sen jälkeen -
ihan henkilökohtaisessa elämässä. Nimittäin Jeesus varoitti siitä.
"Ja hän puhui heille vertauksen sanoen: -
'Rikkaan miehen maa kasvoi hyvin. Niin hän mietti mielessään -
ja sanoi: Mitä minä teen, kun ei minulla ole, -
mihin viljani kokoaisin? Ja hän sanoi: Tämän minä teen: -
minä revin maahan aittani ja rakennan suuremmat -
ja kokoan niihin kaiken eloni ja hyvyyteni; -
ja sanon sielulleni: sielu, sinulla on paljon hyvää tallessa -
moneksi vuodeksi; nauti lepoa, syö, juo ja iloitse.
Mutta Jumala sanoi hänelle: Sinä mieletön, -
tänä yönä sinun sielusi vaaditaan sinulta pois; -
kenelle sitten joutuu se, minkä sinä olet hankkinut?"
Ystävä, tuo vertauksena kuvattu -
voi olla hyvin totta tässäkin ajassa.
Nimittäin tälle, joka oli paljon hankkinut, -
kävi esimerkiksi näin.
Jeesus sanoo: "Näin käy sen, joka kokoaa aarteita itselleen, -
mutta jolla ei ole rikkautta Jumalan tykönä."
Mitä ne aarteet ja rikkaudet Jumalan tykönä olisivat?
Ystävä, Jumalan valtakunta on vanhurskautta, -
iloa ja rauhaa Pyhässä Hengessä ikuisista lähteistä.
Niitä aarteita voi kokea täällä maan päällä, -
mutta siellä ne ovat täydellisiä.
Ikuinen ilo, ikuinen rauha koettavissa jo täällä maan päällä.
Jeesuksessa Kristuksessa, Rauhanruhtinaassa, -
ja kaikesta vapauttajassa, siis ilon esteistä vapauttajassa.
Hänessä meillä on rikkautta Jumalan tykönä -
jo täällä maan päällä osittain koettavissa.
Apostolien teoissa kerrotaan myös tällaista.
Paavali oli joutunut sellaiseen tilanteeseen, -
jossa juutalaiset eivät hänestä tykänneet, -
vaan halusivat hänelle suuria vaikeuksia.
Apostolien tekojen 25. luvussa Festus sanoi: -
"Kuningas Agrippa ja kaikki muut, jotka [...] olette läsnä, -
tässä näette sen miehen, jonka tähden koko juutalaisten joukko -
sekä Jerusalemissa että täällä on ahdistanut minua huutaen, -
ettei hänen pidä enää saaman elää.
Minä kuitenkin huomasin, ettei hän ole tehnyt mitään, -
mikä ansaitsisi kuoleman; -
mutta kun hän itse vetosi majesteettiin, -
niin minä päätin lähettää hänet sinne.
Mitään varmaa minulla ei kuitenkaan ole, -
mitä hänestä herralleni kirjoittaisin.
Sen vuoksi tuotin hänet teidän eteenne -
ja varsinkin sinun eteesi, kuningas Agrippa, -
että minulla tutkinnon tapahduttua olisi, mitä kirjoittaa.
Sillä mielettömältä näyttää minusta lähettää vanki, -
antamatta samalla tietää häntä vastaan tehtyjä syytöksiä."
Kun Jeesusta jumalanpilkasta syytettiin, -
niin sehän oli kaikki tehtyä syyttelyä -
vailla minkäänlaista totuuspohjaa.
Niinpä tässäkin Paavalia vastustettiin sen tähden, -
että hän uskoi Jeesukseen -
ja julisti kuolleista ylösnousemusta.
Jeesus Kristus on ylösnoussut, taivaisiin korotettu.
Ristinkuolemallaan sovittanut, ristinsä veren kautta -
kaikkia uskovia varten tarkoittanut tuon Jumalan armoliiton.
Hän julisti ylösnoussutta Jeesusta Kristusta Vapahtajaksi, Herraksi.
Näiden juutalaisessa, vanhatestamentillisessa uskossa -
olevien sisin oli paatumuksella pimennetty.
He eivät siis voineet ottaa Herraa Jeesusta vastaan, -
vaan he huusivat, että Paavali olisi tuomittava kuolemaan.
Nämä maanpäälliset valtiaat, jotka tutkivat, -
etsivät tuossakin tilanteessa vielä syytä.
Olisi mieletöntä lähettää Paavali keisarin eteen ilman, -
että on jokin todellinen syytös kuolemaa varten -
häntä vastaan olemassa.
Siis tämä uskonnollisten ihmisten käymä taistelu -
elävää uskoa vastaan on joskus mieletöntä.
Se voi olla joskus myös uskonkokemusten erilaisuutta.
Sitten tuomiovaltaa käytetään tavallaan mielettömällä tavalla -
toisia Jeesukseen uskovia vastaan.
Niin monessa kohtaa sen on Suomessa nähnyt, -
kuinka yhteyttä vastaan on sydän asettunut.
Ehkä niinkin, että ei kunnioiteta sitä, -
miten Jeesus on toisen ihmisen uskoa antanut ja kasvattanut.
Miten sitten kohdellaan toinen toisia uskossa, -
niin syytä näihin ohituksiin -
ja erillään olemisiin tuskin lopulta olisi, -
jos Jeesus Kristus saisi sen oikean sydämen hallitsijan paikan.
Enemmän on yhteyttä puoltavia kuin erilleen vieviä asioita.
Mainitsen tässä Efeson seurakunnan kirjeestä.
Kun Paavali oli siellä ohjaamassa ja opettamassa yli 2 vuotta, -
niin ne neuvot ja kirjeessä olevat perusasiat ovat selvemmin -
kuin muissa kirjeissä. Siksi tuo ns. hengellinen virka, -
tehtävä Jumalan Hengen kautta, toisi varmasti -
paljon elävämpää seurakuntaelämää, -
jos olisi apostoleja, profeettoja, opettajia, paimenia -
ja evankelistoja, kaikkia näitä.
Sitten se ihmeellinen kristityn sota-asu.
Siinä Jeesus Kristus lahjoittaa meille tekojensa kautta -
Jumalan voiman koko sota-asun.
Nyt tässä Efesolaiskirjeessä -
Paavali ohjaa näitä: -
"Katsokaa siis tarkoin, kuinka vaellatte: -
ei niinkuin tyhmät, vaan niinkuin viisaat, -
ja ottakaa vaari oikeasta hetkestä, sillä aika on paha.
Älkää sentähden olko mielettömät, vaan ymmärtäkää, -
mikä Herran tahto on."
Ja sitten tuo suurta osaa, monia kansoja ahdistava todellisuus, -
"Älkääkä juopuko viinistä, sillä siitä tulee irstas meno, -
vaan täyttykää Hengellä, puhuen keskenänne psalmeilla, -
ja kiitosvirsillä ja hengellisillä lauluilla, -
veisaten ja laulaen sydämestänne Herralle, -
kiittäen aina Jumalaa ja Isää kaikesta -
meidän Herramme Jeesuksen Kristuksen nimessä."
Siis tuo mielettömyys.
Kun ihminen on juovuksissa, hän on hyvin herkkä -
ajattelemaan, sanomaan, toimimaan väärällä tavalla.
Ikävä sanoa, että nuoruudessa tuon saman elämänmuodon olen kokenut.
Siis sen, että humaltunut ihminen voi tehdä -
sellaisia vääriä asioita, joita minullekin sattui.
Ihan siinä poikain edessä piti ottaa sitä miehen kostuketta.
Ja niin paljon, että jos ei Jumala olisi armahtanut, -
niin se viina olisi vienyt hengen samalla hetkellä.
Mutta se äkillinen, tuon kaiken juoruilun ulostaminen suun kautta -
olikin sitä, että se liika ei saanut pilata Oiva Sallin elämää.
Muistan paljon aikaisemmin, -
kun rippikouluikäinen poika oli jossain juhannusjuhlissa ottanut -
yhtä kyytiä niin paljon alkoholia, -
että 17-vuotiaana pidettiin hänen hautajaisensa.
Se turvattomuus, kun isä oli kauan poissa ja äiti mielisairas.
Se turvattomuus vei pojan vääriin seuroihin, -
ja oli tuo alttius mennä toisten mukana.
Siinä tulee monesti se yhteinen kiusaus yhdelle kohtalokkaaksi.
Niin oli silloinkin, kun minulle tämä oli tulossa.
Voitko kuvitella? Mitä silloin oli menossa?
Lukioikäiset nuoret koolla kaljaa ja viinaa käyttämässä.
Onko tänä aikana jotain samanlaista?
Huonon esimerkin takia varoitan siitä.
Olen kiitollinen niistä vuosi- kymmenistä, jolloin en ole humaltunut.
"Älkää juopuko viinistä."
Kiitän Jumalaa rakkaudesta, joka Hänellä on ollut, -
että Hän on auttanut. Hän on auttanut monia, -
joille on tullut kiusauksia langeta joko rikkauksia haalimaan -
tai sitten huonoihin elintapoihin.
Ne ovat todella hyvin mielettömiä ja vaarallisia.
1. Timoteuskirjeessä Paavali sanoo: -
"Mutta ne, jotka rikastua tahtovat, lankeavat kiusaukseen ja paulaan -
ja moniin mielettömiin ja vahingollisiin himoihin, -
jotka upottavat ihmiset turmioon ja kadotukseen.
Sillä rahan himo on kaiken pahan juuri; -
sitä haluten monet ovat eksyneet pois uskosta -
ja lävistäneet itsensä monella tuskalla.
Mutta sinä, Jumalan ihminen, pakene semmoista, -
ja tavoita vanhurskautta, jumalisuutta, uskoa, rakkautta, -
kärsivällisyyttä, hiljaisuutta."
Ystävä, ne Hengen hedelmät: -
rakkaus, ilo, rauha, pitkämielisyys ja kaikki nämä.
Jumala tahtoo saada ne versomaan ja tuottamaan hedelmää, -
niin että me kilvoituksessa saamme Jumalalta avun.
Kun nämä asiat...
Tuo viini, jota Jeesus ehtoollisella antoi juotavaksi, -
niin se ei olekaan väärää käyttöä varten.
Eikä leipäkään ole väärää käyttöä varten.
Ja Jumalan siunaama varallisuuskin on siunaus.
Jos siihen kuitenkin tulee himo, -
niin että rikkauden viettelys tulee kiusauksena -
ja saavuttaa ihmisen, niin se voi jopa henkivaltana tulla ihmiseen, -
tuo rikkauden määrätön tavoittelu.
Timoteus sai havaita, -
että tuo Paavalin neuvo hänelle oli terveellinen neuvo.
Niin monta kertaa myös uskovien keskuudessa -
tuo eriarvoisuus rikkaiden ja köyhempien välillä -
oli kuvaavaa Paavalin aikana ehtoolliselle mentäessä.
Toisella oli pienemmät ateriat ja toisella rikkaammat.
Siitä tuli epäsopua. Paavali joutui siitäkin oikaisemaan, -
että pyhä ateria ei ole sitä varten, -
että jotkut korottavat itseään, -
vaikka se omaisuus on kaikki ollut Jumalan siunausta.
Entäs sitten tuo tärkeimpiä nykyajan henkiä, laittomuuden henki, -
joka saa monia ihmisiä saaliikseen?
Pietari kirjoittaa 1. Pietarin- kirjeessä: -
"Olkaa alamaiset kaikelle inhimilliselle järjestykselle -
Herran tähden, niin hyvin kuninkaalle, joka on ylin, -
kuin käskynhaltijoille, jotka hän on lähettänyt -
pahaa tekeville rangaistukseksi, -
mutta hyvää tekeville kiitokseksi; -
sillä se on Jumalan tahto, että te hyvää tekemällä tukitte suun -
mielettömäin ihmisen ymmärtämättömyydeltä -
- niinkuin vapaat, ei niinkuin ne, -
joilla vapaus on pahuuden verhona, vaan niinkuin jumalanpalvelijat.
Kunnioittakaa kaikkia, rakastakaa veljiä, peljätkää Jumalaa, -
kunnioittakaa kuningasta."
Kunnioittakaa sitä järjestysvaltaa, joka pitää järjestystä yllä.
Ja rukoilkaa heidän puolestaan myös.
Paavalin kautta annetaan niitä kehoituksia.
Siis ihminen hairahtuu moniin asioihin, -
jotka eivät olekaan Jumalan tahtomia.
Nämä kaikki äsken mainitut mielet- tömyyteen johdattavat asiat...
Monet turhat sanat ovat sellaisia asioita, -
se small talk eli puhutaan pinnallista puheenpartta -
tai arvioidaan toinen toistaan selän takana.
Ystävä, se on monesti niin syvällistä mielettömyyttä, -
että kun siihen ryhdytään sakilla, -
niin se on sitä ihmisen maalittamista, niin kuin nykyään sanotaan.
Ihminen joutuu niin kuin syylliseksi -
moniin, moniin asioihin selän takana.
Onko sitten todellisuudessa edes syyllinen niihin, -
mistä takanapäin häntä arvostellaan tai tuomitaan?
Ihmisen tai ihmisen tekojen arviointia on tässäkin ajassa -
runsaasti olemassa.
Ei tarvitse kuin vähän aikaa seurata politiikkaa, -
sitä erimielisyyttä ja demokratian etsimistä.
Demokratia toimivana on siunaus.
Kun Israelissa pyydettiin kuningasta muiden kansojen tapaan, -
silloin profeetta Samuel harmistui.
Miksei Jumala saa olla kansaa johtamassa?
Tai saavatko kansan johtajat olla avoimesti niitä, -
jotka tunnustavat olevansa Jumalan avun tarpeessa, kuten kansakin?
Silloin, kun on Jumalan mielen mukaisia hallitsijoita -
ja kansan johtajia, niin kansa voi hyvin.
Jos Jumalan Sanan mukaan tehdään lakeja, -
niin kuin alun perin Suomen lakikirja on tehty, -
niin siinä hyvin vähän tulee rangaistuksia vääristä asioista.
Jos esimerkiksi Raamattua käytetään -
julkisissa paikoissa, viroissa, kouluissa, -
missä ihmisiä kasvatetaan, -
niin onko siinä tuo Jumalan antama mielettömyys oikea maininta?
Jos siis Jumalan Sanaa käytetään julkisessa hallinnossa, -
armeijassa, erilaisissa laitoksissa, sairaaloissa?
Varmasti papit siellä puhuvat, mutta puhuvatko sitä, -
mikä Raamatun perushenki on: pelastusta, -
syntien anteeksiantamusta jne?
Ollaan tätä vastaan, ettei saa koulussa, -
ei saa sairaalassa, ei saa eduskunnassa, -
ei saa päättäjien juhlapuheissa, -
mainita ehkä rukousta.
Ihan piispanistuimellakin... Onko niin, -
että kansan kärsiessä koronasta tai joistain suurista vaikeuksista -
niin eikö silloin ainoa mielettömyyden rinnalle tuleva -
ja mielettömyyttä vastustava ole Jumalan Sana?
Armollinen ja totuudellinen Jumala tahtoisi pelastaa -
maamme johtajat, kansan, koululaitoksen -
ja nuo sairaat ja kuolevat ihmiset sairaaloissa.
Sellainen Jumalan ja Jumalan Sanan kielteisyys -
lähentelee jumalanpilkkaa ja on täyttä mielettömyyttä, -
Menemmekö kansana ja yhteiskuntana sille linjalle, -
kuin pakanauskonnoissa, -
että tulee luvalliseksi surmata kristitty, vainota kristittyä?
Lähteekö Suomen yhteiskunta sille linjalle, -
että ei ole lupa julkisesti tunnustaa uskoaan?
Ei ole julkisesti lupa kasvattaa tulevaa sukupolvea -
tuntemaan Jumalaa ja Hänen pelastustaan.
Silloin seurakunta jää vaille sitä, -
mitä Jeesus todellisuudessa on ja opettaa -
jopa ihmisen sisimmässä olevista valheen juurista, -
jotka tuottavat mieletöntä hedelmää -
ajatuksiin, sanoihin, tekoihin.
Kaikki viisaus on kätkettynä Kristuksessa, -
eikä se ole mielettömyyttä, vaan se on täysimielisyyttä, -
iankaikkisuudessa kestävää viisautta, -
todellista elämän sisältöä.
Ystävä rakas, tulee tietynlainen varauksellisuus kaikkeen siihen, -
missä ei saa olla oma itsensä uskovana, -
tunnustaa syntisyyttänsä ja anteeksisaamisen rikkautta.
Sitä uutta elämää, jossa Jeesus Kristus on tienä -
ja totuutena ja elämänä taivaaseen, iankaikkiseen elämään saakka.
Onko kansamme hukkumassa?
Ovatko rukoilijat jääneet lepovuoteille?
Opetuslapset lepäilivät, kun Jeesus taisteli -
ennen kärsimystään ja kuolemaansa.
Emme suinkaan nuku, vaan rukoilemme -
ja pidämme esillä sitä viisautta, joka on mielettömyyden vastapaino: -
tuntea Jumala, Isä, Poika, Jeesus Kristus ja Pyhä Henki.
Tässä varassa elämme ikuista elämää.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare