Ohjelmasarjan Lisää tilaa Jeesukselle aiheena on tänään Ahneus.
Erikoista on, että jokainen istutus, -
jota taivaan Isä ei ole istuttanut, pitäisi Jeesuksen mukaan poistaa -
sieltä sydämestä. Sehän ei varmasti ole helppoa, -
mutta kun totuus tekisi vapaaksi, Jumalan Sanan totuus.
Nimittäin Jeesus sanoo Markuksen evankeliumin 7. luvussa: -
"Mikä ihmisestä lähtee ulos, se saastuttaa ihmisen.
Sillä sisästä, ihmisten sydämestä, lähtevät pahat ajatukset, -
haureudet, varkaudet, murhat, aviorikokset, ahneus..."
Tänään aiheena on tuo ahneus.
Miten sen voisi käsittää niin, että se tuntuisi todelliselta?
Eivät kai kaikki ihmiset nyt kovin ahneita ole?
Jeesus opettaa kyllä Luukkaan evankeliumissa aika vahvasti tästä.
Hän nimittäin opettaa sellaista perustodellisuutta, -
jossa emme olekaan enää itsemme varassa, -
vaan siinä, mitä Jeesus opettaa.
"'Katsokaa eteenne ja kavahtakaa kaikkea ahneutta, -
sillä ei ihmisen elämä riipu hänen omaisuudestaan, -
vaikka sitä ylenpalttisesti olisi'.
Ja hän puhui heille vertauksen sanoen: -
'Rikkaan miehen maa kasvoi hyvin.
Niin hän mietti mielessään ja sanoi: Mitä minä teen, -
kun ei minulla ole, mihin viljani kokoaisin? Ja hän sanoi: -
Tämän minä teen: minä revin maahan aittani ja rakennan suuremmat -
ja kokoan niihin kaiken eloni ja hyvyyteni; -
ja sanon sielulleni: sielu, sinulla on paljon hyvää tallessa -
moneksi vuodeksi; nauti lepoa, syö, juo ja iloitse.
Mutta Jumala sanoi hänelle: -
'Sinä mieletön, tänä yönä sinun sielusi vaaditaan sinulta pois; -
kenelle sitten joutuu se, minkä sinä olet hankkinut?'
Näin käy sen, joka kokoaa aarteita itselleen, -
mutta jolla ei ole rikkautta Jumalan tykönä.'"
Tuon miehen tilanne oli vaikea.
Paljon tuli satoa, mutta ei ollut mahdollisuutta -
esimerkiksi lähteä sitä jakamaan sinne, missä satoa ei ollut tullut.
Tuo ajatus, että saisi itselleen paljon, on johtanut varmasti -
monia ihmisiä myöskin suuriin velkavaikeuksiin.
Houkutus saada enemmän tuloja voi johtaa tilanteeseen, -
jossa menestyminen otetaan lainarahalla.
Sitten tulee vaikeuksia, kun sato ei olekaan sellainen, -
miksi alun perin sen kuvitteli.
Siis ahneutta on monessa mielessä.
Kun esimerkiksi liikenteessä on -
viimeisimmän mallin autoja ja itse ajaa vähän vanhemmalla, -
niin ajattelee, että rikastuttuaan hommaa itsekin tuollaisen.
On siis pieni kateus mielessä.
Ja jossain vaiheessa, jos tulee pienikin mahdollisuus, -
niin ehkä tulee elettyä yli varojen - ahneuttaan.
Jeesus puhuu tästä asiasta vähän toisessa valossa -
eikä ehkä niinkään näistä meno- peleistä, autoista tai asunnoista.
Hän sanoo edelleen Luukkaan evankeliumissa opetuslapsilleen: -
"Sentähden minä sanon teille: älkää murehtiko hengestänne, -
mitä söisitte..."
Voi hyvänen aika! Kyllä marketeissa on valtavasti valikoimaa.
Kun ostoskärryn kanssa kulkee, -
niin valitsenko paremman vai huonomman tai sen, mikä riittäisi?
Ahneus voi tulla niin monessa muodossa hyvinvointivaltiossa -
tai hyvillä ansiotuloilla tai perinnöillä.
No, sehän on luonnollista. Parastahan pitää ottaa.
No, mikä taso itse kullakin on, -
niin sota-aikana tai köyhyydessä -
ajatusmaailma on aivan toinen.
Maailmassa on köyhyyttä tavattoman paljon, -
"mutta sen, mitä olette tehneet yhdelle näistä pienistä, -
sen te olette tehneet minulle".
Mihin ahneus johtaa?
Se johtaa monet suureen puutteeseen.
Sen takia siis tämä: älkää murehtiko hengestänne, mitä söisitte.
Sitten seuraavaksi: älkää ruumiistanne, mitä päällenne pukisitte.
Joissakin tilanteissa pitäisi pukeutua erinomaisen hyvin.
Amerikkalaista villapaita-farkku -systeemiä -
näkee jopa julkisilla paikoilla.
Muistan, kun vuonna 1970 -
ilmoittauduin yliopistoon.
Helsingin Yliopistoon piti aivan selkeästi mennä puku päällä.
Oli kulttuuriteko ilmoittautua yliopistoon.
Jostain syystä sinne tuli muutama villapaidassa -
ja sellaisissa vähän repaleisissa vaatteissa -
ikään kuin uhmaten sitä normaali tilannetta.
Se on näkyvissä monissa ohjelmissa tai julkisuuden tilanteissa.
Vastuuhenkilötkin voivat olla hyvin eri tavoin pukeutuneita -
kuin mitä normaalisti on totuttu.
Tuo "älkää huolehtiko, mitä päällenne pukisitte" -
sisältää aika erikoisen Jeesuksen vertauksen.
Nimittäin, ettei Salomo kaikessa loistossaan ollut niin vaatetettu -
kuin yksi noista kukkasista, mitä Hän käski katsella.
Hyvin erikoista on se, mihin elämä voi kehittyä, -
kun ihmisellä on pikkuisen sitä ahneutta.
Hyvinvointivaltio.
Yhteiskuntamme on ollut esimerkillinen siinä, -
että hyvinvointivaltio on voinut nostaa elintasoa, -
yleistä elintasoa.
Muutamille se on tuottanut myöskin sen, -
että halvempiarvoinen ihminen, -
jolla ei ole elintasoa juuri ollenkaan, -
on jäänyt kokonaan sivusta- katsojaksi, ulkopuoliseksi.
Voiko Suomen yhteiskunta olla hyvinvointivaltio, -
jos ulkopuolisiksi jää ihmisiä toisten rikastuessa?
Tuo tilanne: "sen, mitä olette tehneet yhdelle, -
olette tehneet minulle".
Nälkäisten ruokkiminen, vaatetusta vailla olevien vaatettaminen, -
asuntoa vailla olevien auttaminen, sairaiden auttaminen hoitoon, -
kun ei ole varaa mennä lääkäriin, ei ole varaa lääkkeisiin.
Monet ajatukset tämän päivän ahneustekstin äärellä -
Jumalan Sana sieltä meille osoittaa.
Yllättävän vaikeita asioita.
"Katselkaa kaarneita: eivät ne kylvä eivätkä leikkaa, -
eikä niillä ole säilytyshuonetta eikä aittaa; ja Jumala ruokkii ne."
(Siis nämä linnut.) "Kuinka paljon suurempiarvoiset te olette -
kuin linnut! Ja kuka teistä voi murehtimisellaan lisätä ikäänsä -
kyynäränkään vertaa? Jos siis ette voi sitäkään, -
mikä on vähintä, mitä te murehditte muusta?
Katselkaa kukkia, kuinka ne kasvavat: -
eivät ne työtä tee eivätkä kehrää. Kuitenkin minä sanon teille: -
ei Salomo kaikessa loistossansa ollut niin vaatetettu -
kuin yksi niistä. Jos siis Jumala näin vaatettaa kedon ruohon, -
joka tänään kasvaa ja huomenna uuniin heitetään, -
kuinka paljoa ennemmin teidät, te vähäuskoiset!
Älkää siis tekään etsikö, mitä söisitte ja mitä joisitte, -
älkääkä korkeita tavoitelko. Sillä näitä kaikkia -
maailman pakanakansat tavoittelevat; -
mutta teidän Isänne kyllä tietää teidän näitä tarvitsevan.
Vaan etsikää Jumalan valtakuntaa, -
niin myös nämä teille annetaan sen ohessa."
Hyvin erikoista on tuon Jumalan valtakunnan jättäminen -
pois ajatusmaailmoista ja puheista.
Yliluonnollinen Jumalan valtakunta, -
jossa Jumala antaa vääristä teoista mahdollisuuden tehdä parannusta.
Ahneuden tilalle säästäväisyyttä taivaan tileille.
Nimittäin Luukkaan evankeliumin 12. luvussa Jeesus opettaa...
Luukas oli lääkäri ja pani Jeesuksen puheita ylös.
Hänellä oli erilainen tekstien sovellutus.
12. luku selittää näet meille hyvin paljon hyvinvointiyhteiskuntaa.
Luvusta 12 ja jakeesta 32 eteenpäin: -
"Älä pelkää, sinä piskuinen lauma;
sillä teidän Isänne on nähnyt hyväksi antaa teille valtakunnan.
Myykää, mitä teillä on, ja antakaa almuja; -
hankkikaa itsellenne kulumattomat kukkarot, -
loppumaton aarre taivaisiin, -
mihin ei varas ulotu ja missä koi ei turmele.
Sillä missä teidän aarteenne on, -
siellä on myös teidän sydämenne."
Eli tuo ahneuden synti: -
taipumus parhaaseen, kun kerran varoja on.
Hyvinvointiyhteiskuntaa säilytettäköön.
Mille tasolle aina pitäisi budjetin nousta?
Vai tuleeko velkabudjetti?
Jos tätä yhteiskuntaa pidetään hyvinvointiyhteiskuntana velalla, -
niin onko sekään yksityistaloudessa mahdollista?
No, varmasti yksityistaloudessakin -
ahneus on hyvin monesti vienyt velkaorjuuteen.
Ystävä, eivät nämä aiheet ole sielunhoidossa ja esirukouksessa -
poispyyhittyjä, koska sydämestä nämä ajatukset lähtevät -
ja ajatusten mukaan myös nämä asiat.
"Myykää, mitä teillä on, ja antakaa almuja; -
hankkikaa itsellenne kulumattomat kukkarot, -
loppumaton aarre taivaisiin..." jne.
"Olkoot teidän kupeenne vyötetyt ja lamppunne palamassa; -
ja olkaa te niiden ihmisten kaltaiset, jotka herraansa odottavat, -
milloin hän palajaa häistä, että he hänen tullessaan -
ja kolkuttaessaan heti avaisivat hänelle. Autuaat ne palvelijat, -
jotka heidän herransa tullessaan tapaa valvomasta!"
Siis valvomasta sikäli, -
että tuo hyvinvointi ei ollutkaan se tärkein asia.
Nuo kalliit asunnot ja autot ja puvut ja ruoat.
Sitten samoissa kortteleissa ja kylissä on niitä, -
joilta puuttuu kaikkea.
Sekö on hyvinvointivaltio? Sekö on kristitty maa?
Sekö on se kilvoitus, jossa me olemme valvoneet -
Jumalan tahdon toteutumista?
"Totisesti minä sanon teille: hän vyöttäytyy -
ja asettaa heidät aterioimaan ja menee ja palvelee heitä.
Jos hän tulee toisella yövartiolla tai kolmannella -
ja havaitsee heidän näin tekevän, niin autuaat ovat ne palvelijat.
Mutta se tietäkää: jos perheenisäntä tietäisi, -
millä hetkellä varas tulee, hän ei sallisi taloonsa murtauduttavan.
Niin olkaa tekin valmiit, sillä sinä hetkenä, jona ette luule, -
Ihmisen Poika tulee."
Siis aika - uskovat puhuvat lopunajasta.
Miten se voi olla niin? Sinä hetkenä, jona ette luule, -
Ihmisen Poika tulee.
Tämä ajan raja voi myös olla sellainen, -
ettei joku eläkään vanhuuteen asti.
Nämä tilit, asunnot, autot, vaatteet -
- kenelle ne sitten jäävät?
Kaikki, mitä me täällä maan päällä rakennamme, -
niin jos se onkin kesken, -
niin että emme ole päässeet valvomaan, ja kuolema tulee.
Tämän mainitseminen ei ole uhkailua, vaan se on tosiasia.
Niin monta - lähes 300 - hautaamista -
pappisvuosina tapahtui.
Osalla kaikki jäi kesken.
Siis käytäntö.
Itselläkin on ollut viisi eri tilannetta omassa elämässä, -
joista poliisi sanoisi: 1/100 sekuntia - ja varma kuolema.
Liikennevakuutustarkastaja näki tilanteen, -
jossa ajoin päin puuta moottori- pyörällä: -
"Poika, se on 5 cm ja puu ei anna periksi."
Kypärä oli ohimolta oikealta reunalta rikki.
Se oli osunut puuhun. Jos se olisi mennyt suoraan päin, -
niin ei tässä oltaisi.
Nämä asiat ovat sellaisia, joita ihminen ei tavallaan ennakoi.
Ei ollenkaan.
Siksi, että Hän tullessaan tapaisi meidät valvomasta...
Jos olemme Herran tuloon asti täällä, -
Hän voi tulla silloin, kun emme sitä ollenkaan odota.
Nämä kaksi asiaa siinä valvomisessa, -
ahneudessa tai muissa: sydämestä lähtevät pahat ajatukset jne.
Markuksen evankeliumin itsetarkkailu: -
että voisi tehdä parannusta siitä, -
mikä on ollut puolittaista elämää.
Kun Jeesus lähetti Jumalan valta- kunnan ihmisiä tekemään työtä, -
niin nuo 70 Hän lähetti tai 12, -
ja Hän sanoi, ettei laukkua matkalle, ei rahaa.
Evankeliumin piti tuottaa se, mitä varten sitä julistetaan.
Entä mikä on kaikkien niiden kohtalo, jotka eivät julista?
Silti kristittynä pitäisi kantaa hedelmää.
Monenlaisiin kutsumuksiin näet meille elämäntehtävät annetaan.
Olkoon se kuinka vähäistä työtä omasta mielestämme tahansa, -
niin se on Jumalan ja ihmisten palvelemista.
Miten voisi siinä valvoa Jumalan tahtomalla tavalla, -
ja yhteiskunnassa sitä hyvinvointi- valtion jäsenyyttä elää?
Niillä varoilla tai sillä varattomuudella, -
millä jokainen löytäisi paikkansa, jos tutkisi Raamattua.
Kilvoituksen pitäisi olla oikealla tasolla, -
niin että Jumalan Pojan, Jeesuksen Kristuksen veri puhdistaisi -
kaikesta omavanhurskaudesta.
Siitä, että luulee asioiden olevan oikein.
Jokainen istutus, jota taivaan Isä ei ole istuttanut, -
olisi jo pois sieltä sukupolvien takaa tai käytännön elämästä.
Olisi se Jeesuksen täydellinen puhtaus, pyhyys ja vanhurskaus.
Hän oli synnitön Jumalan Poika, Vapahtaja.
Hän ei tullut puhumaan Isän sydämeltä löysiä puheita, -
vaan siksi, että voisimme puhdistua.
Viinipuuvertauksessa Jeesus puhuu Isästä puutarhurina.
Hän on runko ja sinä ja minä uskovina olemme oksat.
Ja rungosta virtaa tuo totuus oksille.
Tai sitten tuo Sana kohdassa Ilmestyskirja 20.
Siellä Jeesus sanoo, että Hän seisoo ovella, -
[siis sydämen ovella] ja kolkuttaa.
Jos joku avaa oven, niin Hän käy sisälle -
ja aterioitsee hänen kanssaan ja hän Jeesuksen kanssa.
Sitten Hän sanoo, että jolla on korvat kuulla, -
niin hän kuulkoon, mitä Henki seurakunnille sanoo.
Ystävä, omavanhurskaudessa Jumalan totuus -
ei teekään vapaaksi.
Jumala on täynnä armoa ja totuutta.
Siis Jeesus Kristus tuli täynnä armoa ja totuutta -
vain pelastamaan sielut.
Hän tuli muuttamaan lihallisuuden hengellisyydeksi.
Hän lähetti Puolustajan ottamaan Kristuksen omasta -
ja antamaan meille sitä totuutta, -
jossa voimme pyytää armoa ja puhdistusta.
Meillähän on Jeesuksen veren kautta pääsy kaikkein pyhimpään -
eli anteeksiantamukseen Jumalalta.
Ystävä, Luukkaan evankeliumin 12. luku.
"Sitä taas, joka ei tiennyt, mutta teki semmoista, -
mikä lyöntejä ansaitsee, rangaistaan vain muutamilla lyönneillä.
Sillä jokaiselta, jolle on paljon annettu, myös paljon vaaditaan; -
ja jolle on paljon uskottu, siltä sitä enemmän kysytään.
Tulta minä olen tullut heittämään maan päälle; -
ja kuinka minä tahtoisinkaan, että se jo olisi syttynyt!"
Ystävä, se tuli on Jumalan Sana. Armo ja totuus yhdessä.
Jeesus lähetti Pyhän Hengen Puolustajaksi opetuslapsille.
Pyhä Henki tänäkin päivänä ottaa Jeesuksen omasta ja antaa meille.
Kun aterioinnissa vietämme aikaa Jeesuksen Kristuksen kanssa, -
niin siinä tulee tutkittua, mikä sydämestä lähtee.
Tulee tehdyksi parannusta ahneudesta, -
siitä hyvinvoinnin ylikorostamisesta.
Ovatko kaukana ne, jotka ovat köyhiä, -
sairaita, syrjäytyneitä yhteiskunnan ulkopuolelle.
Ne, jotka ovat menettäneet maksuvalmiutensa.
On niin monta läsnä olevaa elämänmuotoa.
Jos hyvinvointi menee ylikorostuneeksi, -
niin yhteiskunta omilla ratkaisuillaan tekee myös syntiä.
Kilpaillaan sellaisilla tavoitteilla, että meillä olisi parasta.
Ystävä, ennen kaikkea ajattelen koulutusta yhteiskunnassamme.
Sitä, kuinka koulutetaan irralleen Jumalan Sanasta, -
Jumalan tuntemisesta.
Seurakunnissa, perheissä, koululaitoksessa -
Jeesus Kristus täynnä totuutta lapsille, nuorille, -
yliopistoissa aikuisille.
Ystävät, kyllä tämä järjestelmä perustuu valheeseen, -
irrallisuuteen Jumalan Sanasta ja Jumalan pelosta.
Kun mennään tätä tietä, niin kuka Jeesuksen kanssa perille pääsee?
Löytäneekö Hän uskoa maan päältä, kun Hän tulee?
Katastrofihan tästä on tulossa -
eikä ainoastaan hengellinen katastrofi.
Jos näet tietä Jeesuksen kanssa ei tunneta, -
niin hehän ovat irrallaan Jumalasta ja irrallaan taivaasta, -
irrallaan tiestä, joka vie perille.
Me uskovat olemme tästä yhteiskunnasta -
ja todellisista seurakunnista, perheistä vastuussa, -
jälkipolvista vastuussa.
Tämä ahneus -
tai korkean elintason säilyttäminen. Onko se varsinainen tavoite, -
jos Jumalan tunteminen jää vähäiseksi?
Jumalan totuuden ja rakkauden tunteminen.
Kuljemmeko me niiden ohitse, -
jotka Jumalan tuntemistamme -
ja totuuttamme ja armahdustamme tarvitsisivat?
Rukoillaan.
Jeesus täynnä armoa ja totuutta, -
siunaa tätä kansaa, niin että ahneus ja kaikki muu, -
mikä sydämestä lähtee ja kantaa paljon väärää hedelmää, -
tulisi Sinun verelläsi ja armollasi puhdistetuksi -
täyteen vanhurskauteen, puhtauteen ja pyhyyteen.
Rukoilemme, että oppisimme vaeltamaan hengessä -
emmekä lihan himoja täyttäisi.
Armahda meitä. Armahda kansaamme. Jeesuksen nimessä. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare