Tämän ohjelmasarjan nimi on Lisää tilaa Jeesukselle.
Aiheena tällä kertaa on aviorikokset.
Olemme käyneet jo tässä ohjelma- sarjassa läpi niitä asioita, -
joita Jeesus opettaa Markuksen evankeliumin 7. luvussa.
"Mikä ihmisestä lähtee ulos, se saastuttaa ihmisen. -
Sillä sisästä, ihmisten sydämestä, lähtevät pahat ajatukset, -
haureudet, varkaudet, murhat, aviorikokset..."
Eihän Jeesus näitä asioita halua tuoda siksi, -
että nyt tuomitaan jatkuvasti ihmistä.
Hän paljastaa sen, mille lihan mieli on altis -
kiusausten keskellä heikkoudessaan.
Näin se tuottaa ajatuksiin, sanoihin, tekoihin yllätyksiä.
Paavali sanoo, ettei hänen lihassaan asu mitään hyvää.
Sitten kiusausten läsnä ollessa kaikki on mahdollista.
Ajatusrakennelmat voivat heikentyä joillakin alueilla.
Sitten sinne tulee semmoisia mielitekoja tai mielteitä, -
jotka ohjaavat syvemmälle tekemään asioita, -
joista tulee suuria ongelmia.
Jeesus opettaa Matteuksen 15. luvussa: -
"Jokainen istutus, jota minun taivaallinen Isäni ei ole istuttanut, -
on juurineen revittävä pois."
Tällainen juurien löytäminen ei olekaan helppo asia, -
sillä ihminen on niin monitahoinen.
Mies on mies ja nainen on nainen.
Siinä on myös sukupuolisuus, sellainen Jumalan siunaus, -
että voi syntyä perhe.
Rakkaus johtaa pienten lasten syntymiseen, -
kasvattamiseen jne. sukupolvesta toiseen.
Kun Jeesus Kristus kohtasi ihmisiä, -
niin Hän ei tuominnut syntisiä, vaan toi totuuden esiin.
Hyvin erikoista on Johanneksen evankeliumin 4. luvussa.
Täällähän Jeesus kohtaa naisen kaivolla.
16. jakeessa Jeesus sanoo naiselle: -
"'Mene, kutsu miehesi ja tule tänne'.
Nainen vastasi ja sanoi: 'Ei minulla ole miestä'.
Jeesus sanoi hänelle: 'Oikein sinä sanoit: Ei minulla ole miestä, -
'sillä viisi miestä sinulla on ollut, -
ja se, joka sinulla nyt on, ei ole sinun miehesi; -
siinä sanoit totuuden.' Nainen sanoi hänelle: -
'Herra, minä näen, että sinä olet profeetta.'"
Tuo totuuden kohtaaminen ei naiselle varmasti ollut helppo.
Sen vuoksi uskon näin.
Jos perussyntiä on tullut tehtyä vuosia tai vuosikymmeniä, -
ja se sitten paljastuu yhtäkkiä, -
niin siinä tulee hirvittävän vaikea tuskainen synnintunto.
Nainen kuuli tällaisen sanoman profeetalta, -
meidän Vapahtajaltamme Herralta Jeesukselta, joka sanoo, -
että minä olen tie.
Nämä ihmisen sydämestä lähtevät paljastukset eivät ole tuomioita, -
vaan ne ovat totuuksia.
Kun Jeesus sanoi tälle naiselle tuon totuuden, -
niin vähän myöhemmin jakeissa sanotaan 28-29: -
"Niin nainen jätti vesiastiansa ja meni kaupunkiin -
ja sanoi ihmisille: 'Tulkaa katsomaan miestä, -
joka on sanonut minulle kaikki, mitä minä olen tehnyt.
Eihän se vain liene Kristus?'"
Tuon naisen sanan jälkeen moni uskoi Jeesukseen.
Se oli niin vakuuttavaa, kun hän kertoi oman elämänsä tilanteen.
Ja sitten: eihän se vain liene Kristus?
Jeesus toisaalla sitten sanoo siitä sukupolvesta -
useammassakin kohdassa mutta myös Matteuksen 16. luvussa: -
"'Tämä paha ja avionrikkoja sukupolvi tavoittelee merkkiä, -
mutta sille ei anneta muuta merkkiä kuin Joonaan merkki.'
Ja hän jätti heidät ja meni pois."
Tuo sisimmän tunteminen myös niillä, jotka etsivät merkkiä...
Että Jeesus jotenkin olisi todistanut Jumalan Poika -asemansa, -
jumaluutensa ja osoittanut sen suurilla ihmeillä näille, -
jotka pyysivät merkkiä taivaasta.
Siinä, kun Jeesus Kristus sitten paljastaa, -
että heillä on jotain sellaista, joka ei tule kestämään, -
Hän sanoi totuuden noille sukupolville.
Sen, mitä Jeesus sanoisi tänäänkin.
Tiedän sielunhoidossa esirukoilijana tavattomasti sitä murhetta, -
mitä perheet ovat kokeneet viimeisten 50 vuoden aikana.
Noin 50 vuotta olen sielunhoitajana ja esirukoilijana ollut -
ja murehtinut sitä elämäntilaa, joka yhteiskunnassamme on menossa.
Lapsuuden ja nuoruuden aikana 50- ja 60-luvuilla -
aivan yleisesti puhuttiin aviollisesta koskemattomuudesta, -
niin että olisi ihanne, että poika ja tyttö olisivat puhtaita -
avioliittoon mennessään.
Tämä raamatullinen avioliittokäsitys, -
jossa yhteiskunnassa mies ja nainen löytävät toisensa, -
on monissa muissakin kulttuureissa.
Ei ainoastaan kristillisissä kulttuureissa ole niin, -
että yhteiskunta vahvistaa yhteiselämän ikään kuin avioliitoksi, -
lailliseksi perheen mieheksi ja naiseksi.
Jeesus Kristus puhuu uskottomuudesta.
Monesti olen kokenut sen, -
että yhteiskunnallisesti oli jossain vaiheessa häpeällistä, -
että sanoi olevansa eronnut.
Jossain vaiheessa oli jopa kirkolta kiellettyä vihkimästä eronneita.
Aika muuttuu. Jo 60-70-luvuilla alettiin puhua avoliitoista, -
sellaisista yhteiselämän muodoista, -
joissa ei ollut yhteiskunnan merkintää avioparina olemisesta.
Siksi vähitellen tuli yhteiskunnassa tilanne, -
jossa ns. avoparit saivat laillisen yhteiselämämuodon.
Tämä tuottaa varmaan paljon sellaista ajatusmaailmaa, -
jossa eroaminen on helpompaa.
Ei ole yhteiskunnallista sitoavaisuutta lain edessä.
Tulee ehkä suuria ongelmia rakennettaessa yhteistä, -
ja sitten pitäisi sopia, miten kaikki jaetaan keskenään erossa.
Yhteiskunnan lait eivät pääse siihen oikein mukaan.
Jos hengellisesti ajatellaan näin, -
että Jumalan Sana on siellä pohjalla.
Kun on avioliitto, joka vihitään miehen ja naisen välille, -
niin se tavallaan tuodaan Jumalan eteen siunauksen hakemiseksi.
Ikään kuin elämän kirjaan myös merkittäisiin tämä, -
että tämä on Jumalan edessä tehty yhteiselämän siunaus.
Niin monia avioliittoja sain olla siunaamassa -
ja julistamassa mieheksi ja vaimoksi, kuten se avioliittokaavassa on.
Kun sitten ajatellaan uskollisuutta -
aviokumppanille, -
niin siinä on paljon sitä ns. aviorikoksen ajatusmaailmaa.
"Minua petettiin. En voi antaa anteeksi. -
Tästä ei voi enää jatkaa yhteiselämää."
Miehelle vaikeaa, naiselle ehkä monesti vaikeampaa, -
varsinkin jos lapsia alkaa syntyä.
Ne elämänmuodot, joissa rinnalla- kulkijana ja esirukoilijana -
olen saanut nähdä...
Jeesuksen aikaan ihmiset aikoivat -
kivittää julkisesti aviorikoksesta kiinniotetun naisen.
Sinne kutsuttiin Jeesus mukaan.
Jeesus sanoi, että joka heistä on syytön, heittäköön ensin kivellä.
Oliko niin, että aviouskollisuus tai haureus -
tai muut synnit olivat niin syvällä ihmisten sydämissä, -
että kivet jäivät heittämättä?
Tuosta toinen toisensa tuomitse- misesta tai pahan puhumisesta, -
8. käskyn rikkomisesta Jeesus sanoo, -
että sydämestä lähtevät pahat ajatukset ja seuraavaksi haureudet, -
varkaudet, murhat, aviorikokset jne.
Jos Jeesus saa olla oikeasti Vapahtajana, -
niin elämämme alkaisi ollakin sitä, -
että emme eläisikään enää sitä elämää, -
jossa synti saisi rehottaa ajatuksissa vapaammin.
Vaeltakaa sen sijaan hengessä, niin että lihan himoa ette täytä.
Paavali puhuu siitä, että hänen lihassaan ei asu mitään hyvää.
Tunnustamme olevamme Puolustajas- ta, Pyhästä Hengestä riippuvaisia.
On istutuksia, joiden Isä ei tahdo sydämessämme enää versovan -
ja tuottavan hedelmää. Niitten tutkinta -
tuo lisää tilaa Jeesukselle.
Se voisi tuottaa myös avioelämässä sen, -
että haluamme olla uskollisia hänelle, -
joka kanssamme elää avioliitossa.
Se on elämänmuoto, jossa Jeesus tahtoisi meidän elävän.
Roomalaiskirjeessä paljastetaan vielä jotakin sellaista, -
jota ei ole hauskaa lukea.
Siksi me nämä tuomitsevat raamatun- kohdat monesti jätämme sivuun, -
vaikka olisimme uskoviakin, Jeesukseen uskovia, -
jopa Pyhällä Hengellä täyttyneitä.
Siinä kohdassa Jeesus sanoo: -
"...jotka vaikka tuntevat Jumalan vanhurskaan säädöksen, -
että ne, jotka senkaltaisia tekevät, ovat kuoleman ansainneet, -
eivät ainoastaan itse niitä tee, vaan vieläpä osoittavat -
hyväksymistä niille, jotka niitä tekevät."
On vähän vaikea asia, että yhteiskunta madaltuu arvoissaan.
Tuo ennen avioliittoa oleva koskemattomuus.
Sen pilkkaaminen on hyvin yleistä.
Kuitenkin muistan nuoruudestani, -
kuinka monet siihen oikein sitoutuivat.
Mutta miten nyt?
On vaikeaa, kun olen nähnyt erään ihmisen, -
vanhemman sairaanhoitajan julkisessa television asiaohjelmassa -
hyvin nöyränä ja melkein itkien puhuvan tällaista.
Nykyisin jaetaan kouluissa yhteiskunnan taholta nuorille -
jo ennen rippikouluikää seksiä varten ehkäisyvälineitä, -
ettei tulisi ei-toivottuja raskauksia.
Yhteiskunnan arvot seksuaaliasioissa poikkeavat vakavasti -
Jumalan Sanan periaatteista.
Tämä viimeinen lause ei ollut siinä, mutta tosiasia on, -
että monissa yhteiskunnissa toimitaan Jumalan Sanan mukaan, -
vaikka ne eivät olisi kristillisiä valtakuntia.
Jumala paljastaa totuuden salatuimpaan saakka.
Se sydämen tilan tarkistaminen, -
että ne istutukset, joita taivaan Isä ei ole istuttanut...
Voisi ajoissa pyytää, että Jumala antaisi Jeesuksen ristintyön takia -
anteeksi ne kaikki.
Jeesus sanoo viinipuuvertauksessa (Joh. 15:3): -
Ne sanat, jotka minä olen teille puhunut, -
niin niissä te olette jo puhtaat sen Sanan tähden, -
jonka te olette kuulleet.
Tämä puhtaus tulee siinä, -
että haluamme tehdä parannuksen syntisestä elämästämme, -
kun kuulemme totuuden.
Näin meidät puetaan Jeesuksen puh- tauteen, pyhyyteen, vanhurskauteen.
Siitä eteenpäin tulkoon Jumalan Henki vahvistamaan, -
että emme enää vaella lihan mukaan vaan hengen mukaan.
Ei omien halujen ja himojen mukaan, -
vain taistellen, kilvoitellen uskossa.
Ei tämän vaikeampaa aihetta voisi ehkä olla tänä aikana, -
kun asiat ovat luiskahtaneet muutamassa vuosikymmenessä -
täysin eri suuntaan, -
monella tavalla moraalisesti täysin irralleen Jumalan Sanasta.
Silloin voisi ajatella, -
että onko tämä maa menossa pois kristinuskosta kokonaan.
Oliko niin, että kun Aatami ja Eeva lankesivat syntiin, -
niin he havaitsivat olevansa alasti?
Miksi tuo mainitaan?
Ehkä sen tähden, että siinä Jumala puki heidät -
sellaiseen vaatetukseen, eläimen nahkoihin.
Näin heidän pukeutumisensa ei ollut enää alastomuutta.
Ehkä tuo syntiinlankeaminen toi heille heikon perustuksen -
myös muita syntejä vastaan.
Edelleen Raamatun Malakian kirjan 2. luvussa -
sanotaan joitakin asioita, jotka myös kuuluvat tähän aiheeseen.
13. jakeesta eteenpäin: "Ja toiseksi te olette tehneet tämän: -
olette saattaneet Herran alttarin peitetyksi kyynelillä ja itkulla -
ja huokauksilla, niin ettei hän enää käänny uhrilahjojen puoleen -
eikä mielisty ottamaan mitään teidän kädestänne.
Mutta te sanotte: 'Minkätähden niin?'
Sentähden, että Herra on todistaja sinun -
ja sinun nuoruutesi vaimon välillä, jolle sinä olet ollut uskoton, -
vaikka hän on sinun puolisosi, sinun aviovaimosi.
Niin ei tee yksikään, jolla on jäännöskään Hengestä.
'Mutta kuinkas se yksi -?'
Hän pyrki saamaan Jumalan lupaamia jälkeläisiä. -
Ottakaa siis vaari hengestänne -
älkääkä olko uskottomat nuoruutenne vaimolle.
Sillä minä vihaan hylkäämistä, sanoo Herra, Israelin Jumala, -
ja sitä, joka verhoaa vaatteensa vääryydellä, sanoo Herra Sebaot.
Siis ottakaa vaari hengestänne älkääkä olko uskottomat."
Näitä murheita ei ole vain meillä tavallisilla kristityillä, -
jotka kilvoittelemme jokapäiväisessä elämässämme.
Se on myös niillä, jotka kantavat virkaa, -
jossa pitäisi olla esimerkkinä ihmisille.
Aikanaan pappeusvuosia oli minulla jo monta takanapäin.
Muistan, kun piispa Vikström tuli Turun piispaksi.
Hän lähetti hyvin suuren kirjelmän papistolle.
Muistan sen vielä, ja kotona on tuo kirjelmä.
Siinä kirjelmässä oli papeille asiaa.
Näet piispantarkastusta valmistellessaan -
hän oli tutustunut sen alueen papistoon.
Papiston 7 papista usealla oli joko avioero valmiina -
tai asumusero tai suunnitelma, -
niin että se näkyi yhteisessä elämässä.
Hän kirjoitti siinä kirjeessä -
pappeudesta tai uskosta Jeesukseen.
Se oli hyvin sielua hoitava ja totuutta sisältävä kirjelmä siitä,
kuinka vastuullisia ovat he, jotka Jumalan Sanaa esillä pitävät.
Samalla tavoin olen itse ollut kiusattuna, itse langenneena -
monella eri tasolla eri käskyjen alueilla.
En siis ole kenestäkään esimerkillä Vikströmin kirjeestä sanomassa, -
että papit ovat jollain tavalla pyhempiä tai syntisempiä.
Sama kilvoitus on kaikilla, -
mutta ehkä Jumalan Sanan julistajilla erikoisesti, -
niin että tuo esimerkki ei olisi julkista esimerkkiä -
eikä myöskään sitä omavanhurskautta.
Eli ajatuksissa, sanoissa, teoissa olisi -
vähän hällä väliä -tyyli joidenkin käskyjen alueella.
Totuutta Jumala tahtoo salatuimpaan saakka.
Siksi olemme murheissamme siitä. VT on hyvin ehdoton -
eikä Jeesus ottanut laista eikä profeetoista mitään pois.
Jeesushan meidän tienämme ja totuutenamme on.
Jesajan kirjan 57. luvussa lukee: -
"Mutta te tulkaa tänne, te velhottaren lapset, -
te avionrikkojamiehen ja portto- vaimon sikiöt.
Kenellä te iloanne pidätte?
Kenelle avaatte suunne ammolleen ja kieltä pitkälle pistätte?
Ettekö te ole rikoksen lapsia, valheen sikiöitä?
Te, jotka hehkutte himosta tammien varjossa, -
jokaisen vihreän puun alla, te, jotka teurastatte lapsia -
laaksoissa, kallionrotkoissa!"
Voi hyvänen aika!
Ovatko ihminen, ihmiskunta, Israelin lapset -
tai pakanuudessa pakanoiden lapset -
tulleet Jumalasta välinpitämättömiksi?
Jeesus hyvin selkeästi puhuu totuutta.
Kaikki, mikä on profeetoissa, psalmeissa, -
Jumalan lain kirjoissa kirjoitettu, niin se on totta.
Ei katoa yksikään piirto, ei ainoakaan kirjain.
Ystävä rakas, siksi meidän tulee rukoilla -
parannusta tästäkin synnistä, haureudesta ja aviorikoksista, -
niin että lapsella on turvallisuus, ja olemme hänelle esimerkki.
Seurakunnalle esimerkki. Voi, hyvä Jumala!
Siinä samassa Jesajan kirjassa lukee: -
"Mutta minä ilmoitan, mitä on sinun vanhurskautesi ja sinun tekosi; -
ne eivät sinua auta."
Siinä profeetta sanoo sen suoraan, -
että yritäpä muuttaa elämää toiseksi.
Ellei parannusta tuhlaajapoikana/ -tyttönä ole rohkeutta tehdä -
ja Jeesuksen veren kautta pyytää anteeksiantamusta, -
niin eihän meillä ole puhtautta.
"Sillä näin sanoo Korkea ja Ylhäinen, -
jonka asumus on iankaikkinen ja jonka nimi on Pyhä: -
Minä asun korkeudessa ja pyhyydessä ja niitten tykönä, -
joilla on särjetty ja nöyrä henki, -
että minä virvoittaisin nöyrien hengen -
ja saattaisin särjettyjen sydämet eläviksi."
Ei ole siis toivottomuutta. Jeesus toi tulevaisuuden ja toivon -
Suomen kansalle, sen lapsille, sen isille, sen äideille, sen papeille.
Kaikki se, minkä Jeesus on mahdollinen tekemään eläväksi, -
niin rakas Jumala...
3. Mooseksen kirjassa sanotaan: -
"Älä anna lapsiasi poltettaviksi uhrina Molokille, -
ettet häpäisisi Jumalasi nimeä."
Ystävä rakas, minne me lapsemme annamme?
"Minä olen Herra" jne. siinä kohdassa.
Ystävä, mitä voimme tässä vielä tehdä?
Sanotaan: "Sentähden mies luopukoon isästänsä ja äidistänsä -
ja liittyköön vaimoonsa, ja ne kaksi tulevat yhdeksi lihaksi?"
Siunataan näitä yhteisen elämän muotoja, -
jossa ydinperhe lastensa kanssa saisi elää yhdessä.
Ei niinkään erillään, vaan yhdessä.
Rakas Vapahtaja, Sinä, joka toit täynnä armoa ja totuutta -
uuden elämän mahdollisuuden yksilöihmiselle, perhekunnalle, -
sukukunnalle ja kansalle, -
armahda vielä syntisiä sukupolviamme.
Pyydämme näin Jeesuksen nimessä. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare