Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Hän on kaiken sen arvoinen
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle kaikki on
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna sen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna sen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna sen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Koska olet kaiken sen arvoinen
Olet arvollinen, arvollinen
Hän on arvollinen, arvollinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Hän on kaiken sen arvoinen
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Hän on arvollinen
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Laula Hengessä. Tuo kunnia Herralle.
Jos et laula kielillä, laula vain ääniä, laula rakkauden lauluja.
Kuinka rakastammekaan nimeäsi!
Kukaan muu ei ole arvollinen, Jeesus
Korkein ylistys
Olkoon valtaistuimesi ylistyksemme keskellä
Ansaitset sen kaiken
Pidättelemättä mitään -
annamme Sinulle kunnian
Annamme Sinulle kiitoksen ja ylistyksen, Jeesus
Olet arvollinen, arvollinen
Annamme Sinulle kunnian ja kiitoksen, Jeesus
Nostamme nimesi korkealle tänään
Olkoon valtaistuimesi kansasi ylistyksen keskellä
Olet arvollinen, Jeesus
Korotamme Sinua
Lauletaan: päivin ja öin
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Anna suitsukkeen nousta
Päivin ja öin, öin ja päivin
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Olet kaiken sen arvoinen
Sillä Sinusta kaikki on
Ja Sinulle on kaikki
Ansaitset kunnian
Kohotetaan ylistyshuuto Herralle!
Halleluja, Jeesus!
Olet arvollinen, Jeesus.
Emme anna kivien huutaa.
Oi, me laulamme Kuninkaalle.
Olkoon valtaistuimesi ylistyksemme keskellä, Jeesus.
Kiitos, Jeesus.
Kiitos, kunnian Kuningas.
Hei!
Nimeni on Hayley, ja olen eteläafrikkalainen.
Joo, sillä lailla. Kiitos.
Puhun paria kieltä, jota en saa enää käyttää, -
koska asun nyt Amerikassa.
Äitini suureksi harmiksi lähdin Bethel-kouluun.
Tai siitä hän oli iloinen. Häntä harmitti, etten palannut kotiin.
Tapasin söpön amerikkalaispojan, -
ylistyksenjohtajan, jolla oli tiukimmat ikinä näkemäni farkut. Oli vuosi 2008.
Silloin pidettiin käytännössä farkkuleggareita.
Menin naimisiin tämän wisconsinilaispojan kanssa.
Meillä on kolme lasta. Hän on kotona kolmen lapsen kanssa.
Lasten iät ovat 7,5, 5,5 ja 2.
Tämä on ensimmäinen matkani ulkomaille lasten syntymän jälkeen.
Olen ensimmäistä kertaa poissa kotoa näin pitkään.
Tunsimme Herran kutsuvan meitä.
Haluan aluksi sanoa, etten matkusta yksin.
Nämä neljä ovat hengessä mukanani.
Minua seuraa myös kokonainen klaani Port Elizabethissa, Etelä-Afrikassa.
Minulla on siis uskomaton perhe. He saattavat minut matkaan rukouksin.
Esikoinen profetoi minulle. Kaksi muuta vain rukoilevat: -
äiti, isi, Aidy, Ashy, Libby. He rukoilevat nimet läpi.
Keskimmäisellä on ekstrakromosomi. Hänellä on Downin syndrooma.
Hän ei puhu yhtä paljon kuin tyypillinen 5,5-vuotias.
Hän kyllä ilmaista, mitä hän tahtoo. Sen voin sanoa.
Hän on voimakas ja tulinen.
Kerron myöhemmin eräästä hurjasta kohtaamisesta.
Liberty alkoi itse asiassa puhua kohtaamisessani Hengen kanssa.
Hän sai siinä ensimmäiset sanansa.
Huimaa. He lähettävät minut.
He lähettävät terveisiä, ja he ovat innoissaan siitä, mitä Jumala tekee.
Se on osa heidänkin palkintoaan. Äiti saa nauttia siitä henkilökohtaisesti.
Lähetin illalla videoita miehelleni. Hän sanoi: "Olisinpa siellä kanssasi!"
Minulle on kunnia olla täällä.
Jos olisit kymmenen vuotta sitten sanonut, -
että Herra lähettää minut maailmalle puhumaan Jeesuksen voimasta, -
olisin luultavasti nauranut sinulle.
Koska, kuten sinä, minä vain rakastan Jeesusta.
Nostin kaikki säästöni pankkitililtä vuonna 2008 -
ja lensin toiselle puolelle maailmaa kouluun, -
josta en tiennyt muuta kuin sen, että Jumala halusi minut sinne.
Olin nähnyt Kim Walker Smithin seonneen siellä lavalla.
Hän hyppelehti lavalla huutaen.
Olin metodistikirkosta, en karismaattisesta ympäristöstä.
Olimme kokeneet lapsuudestani asti Pyhän Hengen yllätyshyökkäyksiä.
Se alkoi vanhempieni metodistinuorten ryhmässä.
Pyhä Henki ilmestyi, ja he olivat ihan ulalla.
He alkoivat janota lisää.
He livahtivat karismaattisten kirkkojen viikonloppukonferensseihin.
Olin seitsemän, kun näin naisia seurakunnassa -
laulamassa miekat käsissään: "Murskaamme paholaisen ikeen!"
Muistan ajatelleeni: "Paholaiselta murskataan ikenet. Mahtavaa."
Mutta siitä alkoi tämä nälkä ja kaipuu.
Annoin sydämeni Jeesukselle 3-vuotiaana.
En ole koskaan luopunut Herrasta.
Haluan sanoa nuorille täällä tänään, että todistuksesi ei tarvitse olla: -
"Kokeilin maailmaa ja tajusin, että se on tylsä."
Tai: "Kokeilin polkupyörää ja huomasin, etten halua ajaa sillä."
Mitä ikinä elämästä, kokemuksista ja seksuaalisuudesta sanotaankaan, -
haluan kertoa, että olen elänyt Herralle omistettuna.
Menin naimisiin Herralle omistautuneen miehen kanssa.
Avioliittoni on kaunis ja voimakas. Voimakkaampi kuin kuvittelinkaan.
Menimme naimisiin täysin puhtaina ja täysin kokemattomina.
Ja voin sanoa, että avioliittoni kukoistaa. Olemme rakastuneita.
Hän on paras ystäväni.
Nauramme, vitsailemme ja olemme hulluina toisiimme.
Vielä 13 vuoden jälkeenkin hän pitää minua kauniina aamuisin.
Sanon: "Kaikkea muuta."
Tällaiseksi Jumala suunnitteli avioliiton.
Liitto on suunniteltu muuttumaan paremmaksi, ei tylsemmäksi.
Haluan vain... Niin, taputtakaa vain.
Uskon, että nuorille välitetään sellaista viestiä, -
että ihmisen tulisi olla oma totuutensa.
Mutta oma totuus ei tee vapaaksi.
Totuutesi on se, mitä itsestäsi ajattelet.
Parhaana päivänä se menettelee, -
mutta pahimpana päivänä se kannattaa unohtaa.
Se, mitä Jumala sinusta ajattelee, ei ole tästä maailmasta, -
ja Jumalan sinulle varaamassa suunnitelmassa eläminen -
on paras ja kaunein paikka, jossa voi olla.
Avioliitto suunniteltiin kasvamaan ja kukoistamaan.
Yritän miettiä, minkä ikäisiä täällä ollaan.
Nuoria. Kiitos, Paul.
Yritän miettiä, miten tämän sanoisin.
Hetkellisessä läheisyydessä kyse on suorittamisesta.
Mutta liitossa kyse on yhteydestä ja ehdottomasta rakkaudesta.
Ja ehdottomassa rakkaudessa sinusta tulee rohkein sinä, -
jonka Jumala loi. Aamen?
Osasinko sanoa sen nuorille?
Ai, Paul on nuori, selvä.
Aloitimme tämän eilen illalla puhumalla öljystä.
Näytettiin video. Moniko oli täällä eilen?
Ehkä pitäisi kysyä, moniko ei ollut.
Vähemmän. Kun kysyy, moniko, noin 60 % nostaa kätensä.
Moni ajattelee, ettei nosta kättään, nostakoot muut.
Ilta aloitettiin videolla, jolla tytöt tanssivat kaunista tanssia.
Heillä oli lyhdyt, ja he puhuivat Herran öljystä.
Olin rukoillut tämän illan puolesta. Minulla oli pari aihetta.
Tiesin heti, että minun pitää puhua Herran öljystä.
Melkein kaksi vuotta sitten, puolitoista vuotta sitten -
koin avoimen näyn. Se kuulostaa siistiltä.
Se on siistiä. En saa niitä usein.
Siinä on läsnä, mutta näkee jotain muuta.
Silmäni avattiin hengen maailmalle. Näin sen niin kuin näen teidät nyt.
Olin San Franciscon lentokentällä. Se on mitä omituisin paikka näylle.
Olin matkalla naisten konferenssiin Coloradoon.
Ihmiset pelkäsivät yhä koronavirusta. Oli vuosi 2021.
Silloin oli vielä turvavälit ja pleksit.
Minulla on 6,5-vuotias sisko, joka on ihan hurjan profeetallinen.
Jos pidät minua hurjana, kerro se viidellä. Niin hurja hän on.
Hänessä ei ole sammutuskytkintä. Minulla sellainen on.
Se tapahtuu välillä. Ei usein.
Hän hukuttaa minut WhatsApp-ääniviesteihin.
Kiitos Herralle 1,5-kertaisesta toistonopeudesta.
Tuplanopeus on liikaa eteläafrikkalaisille.
Puhumme nopeasti, ja se kuulostaisi tältä.
Alisonia kuuntelee 1,5-kertaisella.
Hän lähetti ääniviestin Hebridien herätyksestä Skotlannissa.
Hän oli juuri saanut selville faktoja Hebridien herätyksestä -
ja oli sekoamassa sen takia.
Ja TBH, siis jos totta puhutaan, -
niille, jotka eivät ole sukupolveani.
Täällä taitaa olla Holy Trinity Brompton -seurakunta, HTB. Se on eri.
Minusta tuntuu, että John Thomas pitäisi kovasti THB:sta siellä.
Jos totta puhutaan, ajattelin: "Alison taas."
Profeetalliset siskoni pauhaavat aina WhatsAppissa jostain ällistyttävästä.
Mutta nyt tuntui, että kannattaa kuunnella.
Aloin lukea Hebridien herätyksestä, -
kuinka se alkoi kahden iäkkään naisen rukouksista.
Heitä vaivasi se, mitä kaupungissa tapahtui -
ja miten nuori sukupolvi oli moraaliton eikä käynyt kirkossa.
Naiset alkoivat rukoilla.
Sen seurauksena yksi nuori pastori rukouskokouksessa -
koki Jumalan kosketuksen. Jumala kosketti ihmisiä.
Lopulta baarit suljettiin, -
sillä Jumala vuodatti Henkensä Hebrideille.
Lukiessani liikutuin.
Aloin tuntea Pyhän Hengen ylläni San Franciscon lentokentällä.
Aloin kirjoittaa. Olisi pitänyt ottaa se mukaan. Ei ole nyt puhelinta.
Aloin kirjoittaa, mitä Herra sanoi minulle.
Kirjoittaessani Hän puhui sukupolvesta, joka on nousemassa.
Hän sanoi: "Hayley, rakastat tultani, mutta tänä aikana kaadan öljyäni."
Hän alkoi kirjoittaa nuorista, jotka on koeteltu Jumalan tulella -
ja jotka ovat tulleet ulos horjumattoman "kyllän" kanssa.
Herra sanoi: "Olet huolissasi tästä sukupolvesta, -
mutta sanoit minulle "kyllä", ja se koeteltiin tulessa.
Tämä sukupolvi sanoo "kyllä" tulessa, -
ja se on päättäväisempi ja rohkeampi kuin sinun."
Hän puhui sukupolvesta, -
joka nousee koetuksen tulesta päättäväisenä Herran edessä.
Sitten näin avoimen näyn Jumalan valtaistuinsalista -
San Franciscon lentokentällä.
Olin valtaistuinsalissa polvillani. Polvieni alla oli nestettä, -
mutta olin kuin lasin päällä.
En nähnyt muuta kuin Isän jalat.
Hänen valtaistuimensa vieressä oli kultamaljoja, jotka oli täynnä öljyä.
Kun lauloimme, maljat täyttyivät öljyllä.
Sitten ne kallistuivat, ja niistä valui öljyä toisiinsa.
Näin sen valuvan polvilleni ja sitten maan päälle.
Herra alkoi puhua Herran öljyn ajasta.
Olen hyvin tulinen.
Sydämeni on hellä, mutta olen myös kiivas Herrassa.
Herra sanoi minulle: "Hayley, rakastat tultani, -
mutta tuli ilman öljyä on vain leimahdus pannulla.
Kuin sytyttäisi tulitikun. Iso hetki ilman jatkuvuutta."
Herra alkoi näyttää Vanhan testamentin jakeita, -
joissa puhuttiin öljystä.
Kerron ne omin sanoin, jotta ehdimme Matt. 25:een -
neitsyistä ja läheisyyden öljystä.
Uskon, että suurimpia avaimia, joita tulemme kantamaan, -
ei ole vain oppia, kuinka saada Herra asumaan meissä -
vaan oppia elämään Hänessä.
Haluan käsitellä sitä, koska en tiedä, puhutaanko siitä nykyään tarpeeksi.
Monet tietävät, että Herra täyttää meidät, -
mutta nimenomaan kätköpaikka Jumalassa on se, -
mikä kantaa meitä elämän olosuhteiden läpi.
Pyhän Hengen täyteys auttaa meitä elämään Herran tiellä.
Monet ajattelevat, että Jumala lisätään meidän tarinaamme, -
mutta Herran täyteys minussa on sitä, että pääsen Jumalan tarinaan.
Et yritä luoda kohtaloasi. Yrität päästä Jumalan varaamaan määränpäähän.
Et yritä lisätä Pyhää Henkeä elämääsi.
Yrität saada elämäsi Jumalan elämään.
Sillä Jumalan elämässä on vanhurskautta, rauhaa ja iloa.
Jumalan elämässä on vapautta Pyhässä Hengessä.
Jumalan elämässä ihmispelko ei voi elää.
Jumalan elämässä epävarmuus kumartaa.
Jumalan elämässä olemme enemmän kuin voittajia.
Monesti elämme sisällä ja ulkona Jumalan elämästä -
enemmän yhteydessä maailmaan kuin taivaalliseen näkökulmaan, -
taivaalliseen todellisuuteen, johon meidät on kutsuttu.
Ilmestyskirja 4 sanoo, että ovi taivaaseen on... auki.
Eli kaikki taivaan puut, joiden lehdet ovat kansojen parantamiseksi, -
ovat kaikkien saatavilla tässä huoneessa.
1. Moos. 1, halleluja... Pitäisi pysähtyä. Olen kuin meklari.
Mutta 1. Moos. 1:ssä...
Kun voitelu on ylläni, puhun aika painokkaasti.
Koeta kestää. Mutta voin tuntea Jumalan voiman.
Kun tunnen Jumalan voiman, en pidättele.
Ei väellä eikä voimalla vaan Jumalan Hengellä.
En halua saarnata hyviä sanoja vaan sanoja, jotka ovat henki ja elämä.
Kun Jumala ratsastaa sanoillamme ja elämällämme, -
kaikki muuttuu. Voin sanoa sen, koska se tapahtui minulle.
Palvelin Herraa ja johdin koulua mutta pelkäsin ihmisten mielipiteitä minusta.
Yritin hillitä itseäni, etten olisi liikaa.
Silti tiesin koko ajan, että synnyin palamaan.
Synnyin erottumaan ja raivaamaan polun Jeesuksen nimen tähden.
Vihollinen tuli ja sanoi: "Olet liikaa. Olet liian äänekäs ja vahva.
Puhut liikaa. Olet liian palava. Ihmiset tukahtuvat.
Olet liian innokas. Laske vähän kierroksia."
Maailma ei tarvitse ketään hillitympää vaan niitä, jotka palavat Jeesukselle.
Se ei tapahtunut, koska valitsin niin.
Se tapahtui, koska luovutin elämäni Herralle, -
niin kuin monet teistä eilen illalla alttarilla.
Olin epätoivoinen, ja Jumala kohtasi minut.
Hän kohtasi minut ja tarttui kiinni.
Tuskin selviän jumalanpalveluksesta itkemättä -
sen takia, mitä Jumala on tehnyt hyväkseni ja elämässäni.
Ennen pelkäsin tehdä tätä.
Ja nyt olen vain innostunut.
Tiedätkö, miksi? Koska kyse ei ole minusta.
Jeesuksen täytyy saada kunniansa.
Okei. Joka tapauksessa, öljy.
Katsotaan paria kertomusta Herran öljystä.
Saatamme rukoilla välissä.
Älä hämmenny, jos rukoillaan ja jatkan taas opetusta.
Aion seurata Pyhää Henkeä anteeksi pyytämättä.
Joskus onnistun, joskus menee pieleen, -
mutta Hän rakastaa ja auttaa minua.
Ihmisiä vapautuu ja rohkaistuu, ei siksi, että teit päätöksen, -
vaan koska Jeesus ilmestyi ja Hänen rohkeutensa on verratonta.
Halleluja.
Sivujuonteena Pietari, -
me kaikki pidämme Pietarista. "Tälle kalliolle rakennan kirkkoni."
Pietari oli palava kuten me kaikki luultavasti, -
palava Herraa ja kaikkea kohtaan, mutta hän mokaili.
Pietari oli suuna päänä mutta ei sanansa mittainen.
Hän löi korvia irti, silloin kun ei olisi saanut. Jeesus nuhteli häntä.
Mutta Pietari ei ikinä antanut periksi.
Johannes kertoo, että Pietari lähti vilkkaasti haudalle mutta väsähti.
Kamuni sanoo, että Pietari oli ylipainoinen. En tiedä.
Minäkin olen hidas enkä ole ylipainoinen.
Poikani juoksi hyväntekeväisyyskisassa.
Ikävä kyllä hän ei ole mikään pitkän matkan juoksija.
En tiedä, kuinka sanoa se.
Pojat puhuvat, kuinka he aikovat voittaa. Sydämessäni tiedän, -
että hän aloittaa kovalla spurtilla, -
mutta sitten meno hyytyy kuin Pietarilla konsanaan.
Sanoin pojalle: "Tee parhaasi. Ehkä et voita, ehkä voitat.
Kyse ei ole voittamisesta.
Jollain on juoksijan geenit. Sinulla on tanssijan ja muusikon geenit."
Hän huomasi, ettei hänellä ole juoksijan geenejä.
Hän oli viides. Luulen, että hän oli kymmenes, mutta luulkoon, että viides.
Pietari oli sellainen. Hän pinkoi haudalle, mutta Johannes ehti ensin.
Hän astui ensimmäisenä veneestä, kun kaikki muut istuivat.
Puolessa välissä hän alkoi empiä, että mitä ihmettä hän tekee.
Onko täällä ketään, joka sanoo: "Herra, mitä vain!"
Ja sitten nouset ja ajattelet: "Voi ei. Miksi teen tämän?"
Minulle niin on käynyt usein.
Kun Pietari käänsi katseensa Jeesuksesta, hän alkoi vajota, -
ja kun hän katsoi Häneen, hän pysyi pinnalla.
Pietari täyttyi Hengellä Ap. t. 2:ssa. Ero entiseen oli hurja.
Vain muutama jae aiemmin hän oli kieltänyt Jeesuksen.
Nyt hän oli Kauniilla portilla ja eräs mies pyysi häneltä rahaa.
Minusta tämä on kaunis kuva.
Jeesus käski vajoavaa Pietaria katsomaan Häneen.
Mitä Pietari sanoi miehelle? Katso minuun.
Hän tiesi, että hänessä oli täyteys ja Jeesuksen Henki -
ja että jos mies katsoo häntä ja näkee Jeesuksen, voi tapahtua mitä vain.
Hän sanoi: "Hopeaa ja kultaa minulla ei ole, -
mutta Jeesuksen nimessä nouse ja kävele!"
Jeesuksen ristiinnaulinneet uskonnolliset johtajat -
alkoivat tämän tapauksen takia vainota kaikkia apostoleja.
He luulivat, että Jeesuksen sanoma oli tukahdutettu.
Nyt ongelma oli se, että Jeesus oli täyttänyt uskovat.
Pietari, joka ennen oli ollut pelkuri, -
huokuu rohkeutta vainon uhatessa.
Hänet päästettiin menemään, kunhan hän ei saarnaisi evankeliumia.
Hän sanoi: "En voi lakata julistamasta hyvää uutista Jeesuksesta."
Jos istut tässä huoneessa kuunnellen innostavia sanomia -
elämän luovuttamisesta Jumalalle ja antautumisesta Hengelle -
mutta tunnet olevasi pelkuri -
tai jos astut veneestä ja sitten menee pupu pöksyyn, -
Pyhä Henki, Jeesuksen läsnäolo, on täällä tänään.
Ja Hän antaa sinulle rohkeutta.
Jos annat Hänen täyttää elämäsi ja annat Hänelle kaiken, -
Hän antaa asioita, joita et voinut edes kuvitella. Niin hän teki minullekin, -
mitättömälle eteläafrikkalaiselle kampaajalle. Sellainen olin.
Hän voi tehdä saman sinulle.
Mennäänpä nopeasti Esterin kirjaan.
Kerron omin sanoin ajan voittamiseksi. Luetaan sitten Matt. 25.
Tarkastellaan voitelun öljyn kolmea tehtävää. Pyhä Henki on voitelun öljy.
Pyhä Henki ei ole esine tai asia tai kirkastettu enkeli tai uskon lisä.
Hän on Kolminaisuuden kolmas persoona.
Hän on Jumala, palvontamme ja rakkautemme arvoinen.
Hän paljastaa Pojan. Hän kirkastaa Jeesusta.
Hän paljastaa Isän ajatukset. Hän on ilmoittaja.
Hänen tehtävänsä on esitellä meille Valtakunnan asioita.
Yksi Hengen ilmenemismuodoista on öljy.
Onko kenenkään keholle tai käsiin ilmestynyt ihan oikeaa öljyä?
Se on voitelun öljyä.
Vanhan liiton öljy kuvastaa kauniisti -
Hengen toimintaa uudessa liitossa.
Moniko tietää kertomuksen Esteristä?
Kirkossa varttuneet tietävät.
Ester oli siis juutalainen nainen, joka valittiin neitseenä -
valmistautumaan ei-juutalaista kuningasta varten.
Tämä kuningas ei rakastanut Jahvea. Hän palveli muita jumalia.
Hän suuttui vaimolleen, joka ei suostunut tanssimaan vieraille.
Hän karkotti vaimon ja päätti ottaa uuden.
Käytännössä se meni niin, että koottiin alueen kauneimmat neitsyet -
ja kuningas valitsi yhden. Ne, joita ei valittu, joutuivat jäämään palatsiin.
Kuningas halusi viettää yön naisen kanssa ennen kuin teki valinnan.
Se ei ollut hauska juttu. Mitä luulet naisen joutuneen tekevän?
Jos ei tullut valituksi, ei ikinä saanut aviomiestä.
Ester valittiin yhdeksi tytöistä.
Näitä tyttöjä valmisteltiin tapaamaan kuninkaan -
kylpemällä heitä öljyssä.
Kuvittele heidät kävelemässä aavikkoteillä.
Siellä tuuli ja hiekka pöllysi. Ei ollut suojakerrointa tai aurinkorasvaa.
Nykyäänhän kaikki pesevät kasvonsa puhdistusöljyllä.
Heillä ei ollut puhdasta vettä.
Heillä ei ollut säiliöittäin vettä, jossa kylpeä.
Näitä tyttöjä liotettiin kuusi kuukautta öljyssä, -
jotta kaikki epäpuhtaudet saatiin pois. Ei vaan näkyvä lika vaan hajut.
Siihen aikaan ihmiset kylpivät ehkä kerran viikossa tai harvemmin.
He haisivat ruoalta, mausteilta ja ruumiin eritteiltä.
He haisivat elämältä.
Siksi ennen kuninkaan kohtaamista naisia liotettiin kuusi kuukautta, -
jotta saatiin hajut, auringon aiheuttamat vauriot ja lika pois.
Ja seuraavat kuusi kuukautta heitä liotettiin, jotta heihin tuli tuoksuja.
Eli ensin heistä poistettiin hajut ja sitten heistä tehtiin hyväntuoksuisia.
Luin tätä ja kysyin Herralta, mitä tämä tarkoittaa tässä ajassa.
Hän sanoi: "Seurakuntani on ollut maailman elementtien armoilla.
Seurakuntaani, Morsiameeni on vaikuttanut kulttuuri.
Hän haisee kulttuurilta, hän näyttää kulttuurin vaikutuksilta.
Hän näyttää covid-19:ltä.
Morsiamessani on pelkoa ja voimattomuutta.
Hänellä on ajatuksia, että hän uskoo olevansa voimaton tai jumissa -
tai että maailma vain pimenee ja tämä sukupolvi on tuomittu.
Se on vähiten kirkossa käyvä sukupolvi.
Seurakuntani pitää liottaa öljyssä, jotta se saadaan puhtaaksi entisestä."
Teistä jotkut ovat yhä kiinni entisessä. Lapsuus määrittää yhä arvonne.
En sano, että olet huono. Sanon, että se on elämää.
Jotkin minulle sanotut asiat pysyivät minussa vuosia ja vuosia.
Edelleen tiedän, että tarvitsen joissain asioissa vielä vahvistusta.
Mutta tiedän, että minulla on Pyhä Henki kuin öljy.
Minun ei tarvitse elää entisessä.
Voin käydä sielunhoidossa, hakea apua ja täyttyä Jumalan totuudella.
Joillekin on puhuttu ja jotkut puhuvat itselleen vähättelevästi.
"Olen liian äänekäs. En riitä. Olen liian hiljainen. Minusta ei ole tähän."
Onko kukaan ollut koskaan läpimurron partaalla, -
ja yhtäkkiä tuntuukin, ettet pysty. Kuinka monesti olenkaan ajatellut -
vastaavassa tilanteessa: "En pysty. Pitäisikö perääntyä?".
Kris Vallotton on sanonut: "Tuomion koirat haukkuvat kohtalon ovilla.
Kun haukku kovenee, tiedät olevasi lähempänä avointa ovea."
Kris sanoo, ettei koirilla ei ole hampaita.
Menneisyytesi valheet, normaalin elämäsi valheet...
On olemassa valhe, jota vihollinen käyttää teitä jokaista vastaan.
Se onkii selville, mikä on se asia, jonka uskot.
Minulla se on: "Et tule onnistumaan. Joku näkee, ettei sinusta ole tähän."
Sillä valheella minua aina pommitetaan.
Nyt tiedän, että mitä kovaäänisempi se on, sitä lähempänä olen onnistua.
Herra haluaa tänään, uskon näin, poistaa joistakin teistä entisen.
Tyttärelleni Libertylle tehtiin korvaleikkaus nukutuksessa.
Hänen sydäntään piti tarkkailla, ja häneen laitettiin pikku läpyskät.
En tiedä, miksei niitä irroteta, kun hän on vielä tokkurainen.
Ne vain jätettiin nelivuotiaaseemme.
Hän tuli kotiin ja kysyin Ryanilta: "Mitkä nuo jutskat ovat?"
Meidän piti kuulemma ottaa pirtulaput ja raottaa tarrojen reunoja.
Tyttäreni inhoaa, kun hiuksiakin harjataan. Hän on kipuherkkä.
Tiedätte, miten sattuu, kun irrottaa tarraa iholta.
Yritin yhtä kulmaa. Hän huusi kuin olisin sahannut jalkaa.
Ajattelin, etten saa niitä ikinä pois.
Olisi pitänyt irrottaa reunat ja pyyhkiä alkoholilla.
Lapsi huusi kuin syötävä, kun vain koskinkin yhtä reunaa.
Arvatkaa, mitä tein. Sain loistoidean.
Ajattelin, että haen vaseliinia ja hieron sitä läpysköihin.
Menisi kymmenen sekuntia. Sen ajan hän ajattelisi, että satutan häntä.
Hän huutaisi, mutta se oli vain tehtävä.
Niinpä pitelin Libin käsiä, hieroin vaseliinia ja annoin olla puoli tuntia.
Sitten lisäsin vaseliinia ison nokareen.
Ihan kuin Jamie Oliver. Aina loraus öljyä. Ei ikinä mitata.
Huomasin, että vaseliini oli nostanut läpysköjen reunoja.
Laitoin niiden päälle nopeasti lisää vaseliinia.
Puolen tunnin päästä läpyskä oli kiinni enää vähän.
Lisäsin vielä vaseliinia, ja lopulta ne vain liukuivat pois.
Meistä jotkut ovat yrittäneet repiä meihin lätkittyjä leimoja -
ja uskomuksiamme meistä itsestämme, ja se on sattunut.
Emme halua enää koskea niihin.
On helpompi antaa niiden olla kuin yrittää poistaa niitä.
Uskon, että tänään Pyhä Henki haluaa vuodattaa rakkautensa öljyä -
ja irrottaa asioita, joita olet uskonut itsestäsi.
Koen, että meidän pitää nyt rukoilla teistä joidenkin puolesta.
Joillakin on toivottomuutta, joka on hiipinyt elämäänne.
Sitä on sairauden ja ihmissuhteiden ympärillä.
Toivottomuutta on ihmissuhteissa, avioliitossa ja puolison löytämisessä.
Teistä jotkut uskovat asioihin tulevaisuudessanne.
Olet kokenut Jumalan kutsun, mutta aina, kun otat askeleen, -
ajattelet, että joku tajuaa, ettei sinusta ole siihen.
Ehkä sinua kutsutaan ottamaan riski, mutta pysyt veneessä etkä astu ulos -
sen vuoksi, mitä uskot itsestäsi. Jos se olet sinä, nouse.
Kiitos Herralle.
Jotkut teistä olette pohtineet, pitäisikö vain luopua jostakin, -
jota olette yrittäneet. Olet selvinnyt matkasta kolme neljäsosaa, -
muttet ole varma, pääsetkö perille ja tuleeko läpimurtoa. Nouskaa tekin.
Jumala antaa kestävyyttä. Tunnen sen. Kiitos, Pyhä Henki.
Laita kätesi sydämellesi. Kiitos, Pyhä Henki.
Kiitos, Jumala.
Haluan murtaa valheen, -
että pitää tulla joksikin, ennen kuin Jumala kohtaa.
Ben sanoi eilen loistavasti, että ei, kutsu Isä sisään nyt.
Niinpä, Pyhä Henki, kutsumme Sinut sisään nyt, ennen kuin tiedämme, -
kuinka päästä eroon tästä asiasta ja kuinka ratkaista tämä ongelma.
Emme halua olla orpoja, jotka yrittävät selvittää omaa polkuamme -
ja puhua asioita ylitsemme. Jumala, haluamme kuulla äänesi.
Haluamme, että olet meille Isä.
Pyhä Henki, vuodata öljysi.
Rukoilen seisomaan nousseille, että rajoitusten lasikatto...
Jotkut teistä olette lähteneet innokkaasti mutta pysähtyneet.
Rikon tuon katon Jeesuksen nimessä.
Julistamme Herran läpimurtoa.
Pyhä Henki, rukoilen, että tänään asiat pääsisivät vauhtiin.
Vuodata öljysi.
Jumala, rukoilen, että Isän ääni tulisi -
ja määrittelisi tilanteen.
Rukoilen, että Isän ääni tulisi ja määrittelisi sen, -
minkä maailma, historia ja oma mielemme on yrittänyt määritellä -
hallinnassa ja pelossa.
Annamme itsemme Sinulle, Jumala.
Ollaan hetki hiljaa ja kysytään Isältä, mitä mieltä Hän on tästä.
Annetaan Hänen puhua.
Kiitos, Herra.
Kiitos, Jumala.
Jumala murtaa nyt häpeän.
Ben kertoi ajatelleensa, että tarvitaan 2―3 sielunhoitoistuntoa.
Joskus asetamme aikarajan kehitykselle Herrassa.
Luulemme, että se vie vain hetken.
Jotkut teistä häpeätte, koska ette ole saaneet vielä läpimurtoa.
Koen Herran sanovan: "Haluan lähteä matkalle kanssasi -
poistaakseni kaikki leimat ja rajoitukset.
Minun rakkauteni poistaa tämän."
Juuri nyt Jeesuksen nimessä murran häpeän voiman.
Häpeä sanoo, että olen, mitä teen.
Vakaumus sanoo, että et ole sitä, mitä teet, joten muutu.
Niinpä rukoilen muutosta rakkautesi ja armosi kautta.
Jeesus, kiitos, että olet voittanut jokaisen leiman, -
jokaisen kielteisen lausuman ja jokaisen valheen.
Ja Pyhä Henki, kutsumme Sinut tänne.
Tule ja poista entinen.
Ja vuodata uutta öljyä, jotta voisimme tuoksua ja näyttää Kuninkaalta.
Jeesuksen nimessä, aamen. Voitte istuutua.
Toinen paikka, josta haluan puhua, -
on 1. Moos. 28:n öljy.
Avataanpa se. Se on yksi suosikkikertomuksiani.
1. Moos. 28:ssa Jaakob on paennut veljeään.
Hän on vienyt esikoisoikeuden ja paennut.
Eesau halusi tappaa hänet. Hänen piti lähteä muualle.
Jakeessa 10 Jaakob ottaa päiväunet.
Hän on väsynyt. On yö, ja hän nukkuu kivellä.
Kertomus Jaakobin tikkaista on tuttu. Hän nukahtaa ja näkee avoimen näyn.
Hän näkee enkelten nousevan ja laskeutuvan tikkailla.
Hän näkee avoimen taivaan. Hän kokee avoimen taivaan.
Ja Jaakob herää unestaan.
Mennään jakeeseen 18.
"Ja Jaakob nousi varhain aamulla, -
otti kiven, jonka hän oli pannut päänsä alaiseksi, -
ja nosti sen pystyyn patsaaksi ja vuodatti öljyä sen päälle.
Ja hän kutsui paikan Beeteliksi; mutta ennen oli kaupungin nimenä Luus.
Ja Jaakob teki lupauksen, sanoen: Jos Jumala on minun kanssani -
ja varjelee minut sillä tiellä, jota nyt kuljen, -
ja antaa minulle leipää syödäkseni ja vaatteita pukeutuakseni, -
niin että saan palata rauhassa isäni kotiin, -
niin on Herra oleva minun Jumalani; -
ja tämä kivi, jonka olen patsaaksi pystyttänyt, on oleva Jumalan huone, -
ja kaikesta, mitä minulle suot, minä totisesti annan sinulle kymmenykset."
Luetaan vielä jae 16. "Silloin Jaakob heräsi unestansa ja sanoi: -
Herra on totisesti tässä paikassa, enkä minä sitä tiennyt.
Ja pelko valtasi hänet, ja hän sanoi: Kuinka peljättävä onkaan tämä paikka!
Tässä on varmasti Jumalan huone ja taivaan portti."
Myöhemmin hän otti kiven, voiteli sen öljyllä ja kutsui Beeteliksi.
1. Piet. 2:9:ssä Pietari sanoo, että olemme eläviä kiviä, -
jotka on rakennettu taloksi Hänen kunniansa asunnoksi.
Uskon, että 1. Moos. 28 on profeetallinen kuva seurakunnasta, -
kun Pyhän Henki vuodatetaan sen ylle.
Kun Pyhä Henki vuodatetaan kuin öljy eläville kiville, -
Hän tekee kansastaan, ei vain elävän ilmestysmajan kirkkautensa majaksi, -
vaan Jumalan huoneen ja taivaan portin.
Jos etupihani ja takapihani välillä on portti, voin kulkea yhdestä toiseen.
Jos siinä on aita, en pääse etupihalta takapihalle.
Ennen kuin Pyhä Henki tuli, taivas ja maa elivät erillään.
Jeesus, täynnä Pyhää Henkeä, pystyi tuomaan taivaan maan päälle.
Nyt, kun Pyhä Henki on vuodatettu, Pyhä Henki ei enää lepää -
vain papin, profeetan tai kuninkaan yllä jonkin tehtävän vuoksi.
Nyt Henki on vuodatettu kaikkien elävien kivien päälle -
ja niistä kaikista tulee Jumalan huone ja taivaan portti.
1. Moos. 1:ssä Herra sanoo: "Tehkäämme ihminen kuvaksemme".
Ei: "Tehkäämme joku, joku kuningas, pappi tai voideltu kuvaksemme."
Ei. "Tehkäämme kaikki ihmiset kuvaksemme."
Hengen vuodatuksen tavoite alkoi 1. Mooseksen 1. luvusta.
Jumalan tavoitteena oli aina vaeltaa läheisyydessä ja yhteydessä meihin, -
jotta voisimme hallita Jumalan kanssa.
Monesti ajattelemme, että kristillisen elämän tavoite on päästä taivaaseen.
Ajattelemme: "Odotan, kunnes pääsen taivaaseen."
On hienoa, että pääsemme taivaaseen.
Mutta kristillisen elämän päämäärä on saada maa näyttämään taivaalta.
Kun Pyhä Henki ja Hengen öljy vuodatetaan kaikkien elämään, -
emme odota pastorin ilmoittavan paranemisaikaa.
Te vaellatte Jumalan huoneina ja taivaan portteina, -
jotka yhdistävät taivaan ja maan ja tuovat valtakuntaa maan päälle.
Ainoa rajoitus on se, jos uskot, että portti on aita.
Aita on mielessäsi. Se on rajoitus sille, kuka olet ja mitä et ole.
Monet tuumivat, että tehköön pastori valtakuntatyön, -
he istuvat kirkossa, mutta kristillisyys ei ole tarkoitettu vain sunnuntaille -
vaan joka päivälle. Sunnuntain tulisi olla roihu, johon tuomme liekkimme, -
jotta muistamme, ettemme ole yksin vaan voimme palaa, -
ja jos Joseph pystyy evankelioimaan, minäkin pystyn, -
sillä meillä on sama öljy.
Monesti luullaan, että vain mikrofonin takana voi vaikuttaa.
On valhe, että tarvitaan vaikutusvaltaa, jotta voi olla hyödyksi valtakunnalle.
Hyödyksi voi olla, jos vaikuttaa vain yhteenkin ihmiseen.
Eikä hänen tarvitse edes pitää sinusta. Riittää, että on vain sinnikäs.
Monesti luullaan, että kirkkaudesta kirkkauteen on helposta helpompaan.
Kirkkaudesta kirkkauteen on kuolemasta elämään.
Kuolema egolle ja elämä valtakunnalle.
Kuolema omakuvalle ja elämä Hänen kuvalleen minusta.
Se on prosessi, jossa luovutan itseni ja Hän nostaa minut, -
antaudun ja Hän täyttää minut.
Haluamme Jumalan ystäväksemme mutta haluammeko Hänet Herraksi?
Seurakunta tuntuu haluavan Jumalan rakkautta mutta ei Häntä Isänä.
Ei haluta Jumalan kuritusta. Halutaan olla kavereita Jumalan kanssa, -
mutta halutaanko Hänen herruutensa johtavan meitä?
Mutta se on juuri näiden kahden asian jännite. Teen äärettömyyden symbolin.
Olen saanut armon ja elän vapaudessa, -
mutta armo maksoi Jeesukselle Hänen henkensä.
Ja kuten Hän antoi elämänsä, annan omani -
ja Hän nostaa minut valtakuntansa täyteyteen.
Mutta menen nöyränä Hänen eteensä, -
sillä niin pitkälle kuin Hän on Herra, Hän on ystävä.
Ja ystävyydessä muistan olevani orja.
Kuljen Hänen teillään, vallassaan ja voimassaan -
ja panen käteni sairaiden päälle ja he paranevat.
Mutta ei väellä ja voimalla vaan Sinun Hengelläsi.
Kun käteni ovat täynnä Henkeä, vapautan vankeja.
Mutta en ostanut vapauttani. Hän osti sen minulle, -
joten armosta saan ja armosta annan.
Se on tämä jännite. En ansainnut mitään, mutta Hän antoi kaiken.
Olen mato, mutta Hän kutsuu minua tyttärekseen.
Olin kerran kurja, mutta nyt elän.
Olin täynnä syntiä ja nyt olen vapaa.
Muistan, etten profetoi siksi, että tiedän tulevaisuuden, -
vaan Hän, joka tietää tulevat, näyttää sydämensä -
ja antaa minun osoittaa sitä muille.
Mutta minun pitää rakastaa Häntä ensin.
Etsin ensin valtakuntaa, niin muukin lisätään.
Mutta en etsi ensin sitä muuta vaan Hänen sydäntään.
Evääni ovat pienet, kunnes kohtaan Jumalan, joka moninkertaistaa.
Jeesuksen seurassa alkaa tuntea itsensä tärkeäksi.
Annat viisi leipä ja kaksi kalaa ja ajattelet: "Minun lounaani.
Eipä olisi ruokittu kansaa, jos en olisi tuonut niitä viittä leipää.
Jeesus pyysi ruokaa, eikä muilla ollut, niinpä minä toin.
Saarnasin evankeliumia ja tusina pelastui, ja olen mahtava."
Sitten muistat, ettet maksanut hintaa.
Mutta meillä on oma osamme.
Joskus uppoudumme vaatimattomuuteemme niin, -
että unohdamme Jeesuksen ostaneen meidät, jotta toisimme taivaan tänne.
Maailma ei tule näkemään Jumalan kirkkautta ilman Hänen kansaansa.
Meillä oli 3. vuoden opiskelija, nuori mies, ylistäjä.
Hän purki turhautumista keittiössämme, kun tiskasin: -
"Koemmeko ikinä Jumalan kirkkautta, vai tulevatko ihmiset aina tielle?"
Hän sanoi: "Ylistyksessä tulee hetkiä, mutta ihmiset alkavat epäröidä -
ja tekevät jotain väärää. Ajattelen, että voi että."
Minä vain hymyilin.
Hän taisi toivoa, että myötäilen. Mutta sanoin: "Tuskin koemme."
Hän sanoi: "Mitä?" Sanoin: "Siihen asti, kun olemme taivaassa, -
Jumala tahtoo kirkkautensa näkyvän kansansa kautta."
Me emme kirjoittaneet tätä tarinaa.
Et ole tehnyt itseäsi.
Teemme netin persoonallisuustestejä, mikä Disney-hahmo olet.
Saat merinoita Ursulan. Äkkiä uusi!
Sitten hyeena Ed Leijonakuninkaasta.
Olisit halunnut olla prinsessa, kuten Belle tai joku.
Me kaikki pidämme näiden testien tekemisestä. Ei siinä mitään.
Mutta tiedätkö, miksi teet niitä? Koska et tunne itseäsi.
Johdamme muka itseämme, mutta emme tunne meitä.
Valitamme piirteistämme. Tiedätkö? Et tehnyt sinua.
En tehnyt intensiteettiäni. Se suunniteltiin tarkoituksella.
En tehnyt tunnettani. Se oli Isän kutoma ja valmistama.
En tehnyt intohimoani. Hyvä Jumala sytytti sen sisälläni.
Et tunne sinua, mutta sinut luotiin kantamaan Hänen kunniaansa.
Sinut on ainutlaatuisesti suunniteltu kantamaan Jumalan kunniaa -
ja ilmentämään sitä. Jumala haluaa käyttää jokaista piirrettäsi -
ja muotoilla niistä kauniin astian Hänen kirkkaudekseen.
Kun ensi kertaa näin jonkun paranevan, yllätyin.
Varttuessani ei rukoiltu sairaiden puolesta. Halusin 10-vuotiaana -
rukoilla erään pyörätuolissa istuvan puolesta, kunnes hän paranee.
Vanhempani saivat minut luopumaan siitä, etten pettyisi.
Kun tulin Betheliin ja sanottiin, että sairaat voivat parantua, -
minulla ei ollut siihen teologiaa eikä totta puhuen uskoakaan.
Lähdettiin lähetysmatkoille. Olin kuullut totuuden ja tiesin totuuden, -
mutta minulla ei ollut totuutta. Minun käskettiin rukoilla.
Ensimmäinen oli japanilainen mies, joka ei osannut englantia.
Hän osoitti polveaan.
Kuulin päässäni jotain. Oli sanottu, että voi saada tiedon sanoja.
Sanoin: "Polvilumpioko?" Hän sanoi: "Hai, polvilumpio."
Siinä oli kaikki kommunikaatio.
Kuvittele. 22-vuotias kampaaja Etelä-Afrikasta.
Ei uskoa, vain tietoa. Laskin käteni hänen polvelleen.
Eric Johnson johti sitä.
Yritin parhaani mukaan toimia uskossa.
Tarvitset uuden polvilumpion. Rukoilin ehkä 10 sekuntia.
Eric käski testata sitä. Muistin, että niin oli opetettu.
Ajattelin, että miehen pitäisi kävellä. Siihen tuli tulkki, joka käski kävellä.
Niin mies käveli ja palasi.
Ajattelin, että Jeesus rukoili sokean puolesta kahdesti, -
joten minunkin täytyy. Toivon, että mies tuntee edes hieman lämpöä.
Olin Bethelin koulusta, eikä minulla ollut aavistustakaan, mitä teen.
Mies nosti toisen jalan ilmaan.
En pysty näyttämään sitä, koska en osaa.
Mutta mies teki täyden kyykyn yhdellä jalalla, -
ja hänen silmiinsä tuli kyyneleitä.
Lähdin etsimään tulkkia ja löysinkin.
Mies oli ollut ammattijalkapalloilija.
Hänen polvilumpionsa oli potkittu sijoiltaan.
Se vain jähmetettiin paikalleen.
Hänen polvensa ei taipunut tämän enempää.
Kyykky kahdella jalallakaan ei onnistunut.
Mies sai kokonaan uuden polvilumpion.
Sama tapahtui Japanissa. Opiskelijat lähetettiin palvelemaan pareittain.
Eric laittoi minut...
Näytin itsevarmalta, mutta olin kauhuissani.
Se on ongelmani Näytän varmalta, mutta uskon, -
että joku kekkaa, että olen nolla. Eric laittoi minut...
Kerron nopeasti. Meillä oli ollut työpaja.
Sen piti olla Pyhästä Hengestä, mutta se oli käännetty niin, -
että ellei puhuisi kielillä, kannattaisi tulla tähän työpajaan.
Työpaja kesti 1,5 tuntia. Siihen tuli kolme henkilöä.
Puolentoista tunnin ajan yritimme saada heidät rukoilemaan kielillä.
Se oli katastrofi. Kokonaisen tunnin ajan hoettiin: "Di-di-di".
Di-distä siirryttiin bi-bihin, li-lihin ja si-sihin. Pidemmälle ei päästy.
Minua hävetti todella paljon.
Meitä oli neljä opettajaa ja kolme kurssilaista.
Olimme valmistautuneet opettamaan Pyhästä Hengestä ja Ap. t. 2:sta, -
mutta kurssilaiset halusivat oppia rukoilemaan kielillä.
Emme tienneet, mitä tehdä. Olin kampaaja, en pastori.
Nyt olen pastori, kiitos Herralle.
Kun se loppui, ajattelin: "Onneksi minun ei enää tarvitse nähdä heitä."
Minua hävetti, ja tuntui pahalta, koska en tiennyt mitä tehdä.
Bibitimme ja lilitimme tunnin tuloksetta.
Mutta sitten heidät lähetettiin minun ryhmääni.
En saanut avukseni ketään muuta kuin 14-vuotiaan ujon tulkin.
Olin menossa Japanin kaduille. Tuota paranemista ei ollut vielä tapahtunut.
En ollut ikinä nähnyt paranemista.
Ja nyt minun piti johtaa kadulle ryhmä, -
jota en ollut saanut rukoilemaan kielillä.
Käskin heidän kirjoittaa muistiin tiedon sanoja.
Ajattelin: "Jeesus, ilmesty. Minulla ei ole hajuakaan, mitä teen."
Yritimme pysäyttää ihmisiä. He eivät olleet kovin ystävällisiä.
Oli ilta-aika. Yökerhot. Ihmiset eivät suoranaisesti etsineet Jeesusta.
Olin saanut sanat "oikea olkapää" ja "baseball".
Emme olleet nähneet yhtään ihmettä.
Yhden yökerhon edessä istui mies tupakoimassa, -
ja koin Herran sanovan: "Tuo on tyyppisi."
Ajattelin: "Eikä ole." Hän tupakoi yökerhon edessä -
kätensä ja olkapäänsä kanssa.
Joka tapauksessa johdin ryhmää.
Minun piti edes näyttää siltä, että minulla oli uskoa.
Olin saanut sanat "oikea olkapää" ja "baseball".
Kysyin tulkin välityksellä, oliko hän pelannut baseballia -
ja vaivaako oikea olkapää. Hän myönsi, me rukoilimme -
ja hän parani siinä paikassa.
Kerron tämän, koska toivon inhimillisyyteni ja uskon puutteeni -
rohkaisisi sinua seuraavalla kerralla, kun Herra kehottaa, -
ettet peräänny vaan muistat, että Hengen öljy on vuodatettu -
ja olet Jumalan huone ja taivaan portti.
Että muistat, että varmasti Jumala on tässä paikassa -
ja haluaa koskettaa tuota henkilöä.
Kaikki maailmassa haluavat tulla rakastetuksi.
Ei ole ainoatakaan, joka ei haluaisi tuntea rakastavaa Isää.
Luetaan tähän loppuun Matt. 25. Saul, tulisitko soittamaan?
Onko teillä kaikki hyvin? Okei.
Jae 1. "Silloin on taivasten valtakunta oleva kymmenen neitsyen kaltainen, -
jotka ottivat lamppunsa ja lähtivät ylkää vastaan.
Mutta viisi heistä oli tyhmää ja viisi ymmärtäväistä.
Tyhmät ottivat lamppunsa, mutta eivät ottaneet öljyä mukaansa.
Mutta ymmärtäväiset ottivat öljyä astioihinsa ynnä lamppunsa.
Yljän viipyessä tuli heille kaikille uni, ja he nukkuivat.
Mutta yösydännä kuului huuto: 'Katso, ylkä tulee! Menkää häntä vastaan.'
Silloin kaikki nämä neitsyet nousivat ja laittoivat lamppunsa kuntoon.
Ja tyhmät sanoivat ymmärtäväisille: 'Antakaa meille öljyänne, -
sillä meidän lamppumme sammuvat'. Mutta ymmärtäväiset vastasivat -
ja sanoivat: 'Emme voi, se ei riitä meille ja teille.
Menkää ennemmin myyjäin luo ostamaan itsellenne.'
Mutta heidän lähdettyään ostamaan ylkä tuli; -
ja ne, jotka olivat valmiit, menivät hänen kanssansa häihin, -
ja ovi suljettiin.
Ja myöhemmin toisetkin neitsyet tulivat ja sanoivat: -
'Herra, Herra, avaa meille!' Mutta hän vastasi ja sanoi: -
'Totisesti minä sanon teille: minä en tunne teitä'.
Valvokaa siis, sillä ette tiedä päivää ettekä hetkeä."
Aika raju kohtaus.
Kymmenen neitsyttä oli odottamassa sulhasta.
Heistä viidellä on öljyä, ja lopuilla viidellä ei.
Tämä on kertomus läheisyydestä.
Ja...
Yritän miettiä, miten sanoisin tämän.
Yksi suurimmista huolenaiheistani -
on se, kun saarnaamme armosta ja Jumalan hyvyydestä, -
ettei meillä ole kiirettä nojata Häneen.
Olen törmännyt useasti ajatukseen, että armo on lupa tehdä, mitä haluaa.
Armo on itse asiassa voimaa tehdä sitä, mitä Hän loi minut tekemään.
Johdan kolmannen lukuvuoden kurssia.
Pari kolmannen vuoden opiskelijaa olivat hoitaneet poissaolonsa huonosti.
Heillä oli liikaa poissaoloja voidakseen valmistua.
He tulivat tapaamaan minua todella hermona.
He ovat kaksoset, kaksi ihastuttavaa nuorta naista.
He ovat upeita ylistäjiä, ja he rakastavat Jeesusta.
Tapasin heidät. Heillä oli aivan liikaa poissaoloja.
He pelkäsivät, etteivät he valmistu, ja he kysyivät, saako poissaolot anteeksi.
Siinä tilanteessa olin heille hetken äitinä.
Kysyin: "Miksette kertoneet?" Heillä oli ollut työongelmia.
He olivat poissa ilmoittamatta.
Kävi ilmi, että heillä oli äitien ja isien pelko.
Armo ei sano siinä tilanteessa: "Ei hätää. Pyyhin poissaolosi pois."
Armo sanoo: "Sinulla on tehtävä Herrassa.
Äitien ja isien pelko ei ole osa kehityskulkuasi.
Tämä pelko on murrettava.
Minun on tuotettava sinulle sen verran tukaluutta, ettet enää tee näin."
Sitä todellinen armo tekee.
Annoin kasan videoita katsottavaksi korvaukseksi poissaoloista.
Sitten käskin ottaa yhteyttä äiteihin ja isiin, pyytää anteeksi -
ja kertoa, miksei heistä ollut kuulunut.
Kolmen päivän päästä he kysyivät sähköpostilla, voimmeko tavata.
Jouduttuaan katsomaan videoita ja kohtaamaan äitejä ja isiä -
he tajusivat, kuinka paljon he tarvitsevat vanhempia.
"Emme tiedä, kuinka saada äitejä ja isiä.
Olemme nämä kolme vuotta piileskelleet vanhempia.
Osaamme kaveerata johtajien kanssa, -
mutta emme osaa ammentaa hengellisiltä vanhemmilta."
Jos armo tarkoittaisi vain vapaakorttia, -
heidän ei olisi tarvinnut kohdata kasvualuettaan.
Mutta nyt he olivat astumassa sisään.
Saatoin nähdä, miten he alkoivat innostua tulevaisuudesta, -
sillä he tunsivat voivansa murtautua ulos jumeistaan.
Olen joskus huolissani siitä, että olemme saaneet -
Jumalan kuulostamaan olennolta, joka täyttää toiveemme.
Pysytkö mukanani? Että Hänen tulee tehdä elämästäni helppoa sen sijaan, -
että tekisi minut kaltaisekseen.
Vapain elämä ei ole helppo elämä. Se on Kristuksen kaltaisuutta.
Vertaus neitsyistä kertoo sen, -
että elääkseen Jumalan elämää on elettävä lähellä Herraa.
Viimeiseksi haluan käsitellä Johanneksen lukua 15.
Joh. 14, 15, 16 ja 17 ovat kaikki osa Jeesuksen opetusta -
Pyhän Hengen tulemisesta.
Joh. 15:ssä Jeesus sanoo: "Pysykää minussa -
ja minä pysyn teissä, niin te kannatte paljon hedelmää."
Hän profetoi Pyhän Hengen tulemista, -
minkä ansiosta opetuslapset eivät vain elä Jeesuksen lähellä -
vaan siten, että Jeesus elää heissä ja heidän kauttaan.
Pysyttekö perässä? Olette hiljaa. Kuunteletteko te? Hienoa.
Varmistan vain, etten kyllästytä sinua.
Jeesus ei sano vain: "Pysyn teissä, niin kannatte paljon hedelmää."
Hän sanoo: "Pysykää minussa ja minä teissä."
Uskovana olen elänyt tietoisena siitä, -
että olen Pyhän temppeli ja että Jumala täyttää minut.
Mutta elämäni todellinen läpimurto tapahtui, -
kun aloin tajuta voivani elää Jumalassa.
Lupasin kertoa yhden jutun. On loppumassa aika.
Kohtasin Pyhän Hengen voimakkaasti tammikuussa 2020.
Olin toiminut Bethel-koulussa vastuunkantajana.
Palvelin, rukoilin sairaiden puolesta, profetoin, rakastin Herraa, -
otin riskejä, mutta aina kun nousin lavalta tai olin nousemassa lavalle, -
ääni päässäni sanoi: "Et tule koskaan olemaan tarpeeksi hyvä.
Et ikinä tule tekemään kaikkia tyytyväisiksi."
Olin lapsena tosi profeetallinen.
Erotin huoneessa ne ihmiset, jotka eivät pitäneet minusta, -
ja osasin muuttaa sanomaani saadakseni heidät tiimiini.
Herra sanoi: "Puhut kolmelle, jotka eivät pidä sinusta, -
etkä niille 57:lle, jotka pitävät. Käsittelet ihmispelkoa niin, -
että vesität voimaa, sitkeyttä ja tulta, jonka olen laittanut sinuun."
En halunnut sitä, mutten tiennyt, miten vapautua.
Yritin ylittää rajoja. Se oli paha, ennen kuin nousin lavalle, -
mutta sitten se vasta olikin paha, kun tulin pois.
En ajatellut, miten hyvin pärjäsin, miten rohkea olin -
tai miten ylitin itseni.
Ajattelin vain sitä yhtä asiaa, jonka sanoin hassusti, -
tai yhtä henkilöä, joka näytti nyrpeältä tai ei pitänyt siitä, että olen tyttö.
Jotkut eivät halua naisten saarnaavan. Myöhäistä.
Voidaan jutella teologiasta myöhemmin.
Katia Adamsin on kirjoittanut kirjan "Equal". Kannattaa lukea.
En loppujen lopuksi palvellut niitä, joilla oli nälkä.
Palvelin niitä, jotka olivat itsepäisiä.
Palvelin niitä, jotka olivat irti yhteydestä.
Herra alkoi tehdä työtä minussa.
Aivan kuten Benkin kertoi, Herra antoi minun kuluttaa omat keinoni loppuun.
Yritin kovasti voittaa pelkoni. Yritin saarnata, julistaa ja seistä sen läpi.
Lopulta keskustelin viikoittain Herran kanssa siitä, halusinko tätä.
Olin uupunut ja loppuun palanut.
Minulla oli samaan aikaan vyöruusu ja mononukleoosi.
Se oli hiusrajassa, kun oli 780 opiskelijan valmistujaiset.
Sain niin rajuja paniikkikohtauksia, että sydämen väpätys näkyi.
En tiennyt, että ne olivat paniikkikohtauksia.
Olin nuutunut iltapäivisin. Kaikki johtui sisäisestä myllerryksestä.
Elin jatkuvan uhrauksen elämää täydellisen kuuliaisuuden sijasta.
Uhri on elämää useiden herrojen välillä.
Uhri on sitä, että tietää aina, mistä luopuu.
Tottelevaisuudessa on yksi Herra ja sanoo "kyllä" yhdelle asialle.
Michael Koulianos profetoi minulle kokouksessa kolme kuuta aiemmin.
"Profeetta Hayley Braun, missä olet? Ihmispelko kuolee tänään.
Oletko valmis sanomaan asioita, joita ihmiset eivät halua kuulla?"
Nyökkäilin ja ajattelin, että sanon "kyllä" ja toivon, että voin.
Tiedän, miten monesti olen ollut kuin Pietari.
Noussut lavalle profetoimaan mutta alkanut jänistää -
ja laimensin sitä tai puhuin, mutta kaduin jälkeenpäin.
Tai mietin kolme päivää ahdistuneena, loukkasinko tai suututinko ihmisiä.
Tammikuussa 2020 koulupäivän päätteeksi toimin kuuliaisesti.
Rukoilin kotiryhmien johtajien kokouksessa.
Ryan ja Nadia olivat siellä.
Rukoilin: "Jumala, elän ainoastaan tyhjän ristin ja tyhjän haudan edessä."
Olin rukoillut niin kolme kuuta.
Elän ainoastaan tyhjän ristin ja tyhjän haudan edessä.
Pyörittelin määriläisten sanoja: "Jeesus saa palkkionsa kauttani."
Julistin sitä uskossa, mutta sisikuntani ei juuri kompannut.
Mutta Michael antoi minulle sanan, ja ryhdyin sille kumppaniksi.
"Aion saada tämän läpimurron." Se oli ensimmäinen kerta, -
kun antauduin täysin Herralle. Makasin lattialla: "Omat keinot on loppu.
En jaksa enää taistella ihmispelkoa vastaan. Olen väsynyt."
En jaksa enää, mutta haluan epätoivoisesti palvella Sinua.
Haluan antaa kaikkeni sinulle. En vain tiedä, miten."
Sanoin: "Kris Vallotton on sanonut, että profetian myötä annetaan armokin.
Otan vastaan armosi tänään. Haluan saada sen tänään."
Luovuin kolmeksi kuuksi kilvestäni ja pyysin Jumalaa kilvekseni.
Sanoin: "Elän vain tyhjän ristin ja tyhjän haudan edessä."
Bill Johnson opetti pääsalissa herätyksen historiasta.
Koulutin kotiryhmien vetäjiä pikkuhuoneessa.
Ajattelin, että minun pitäisi perua koulutus, -
koska Bill Johnson opettaa herätyksen historiasta.
Mutta Herra sanoi minulle: "Ei. Pidä koulutus."
Iski heti pelko, että ihmiset luulevat, etten kunnioita Billiä.
Mutta Herra käsitteli ihmispelkoa elämässäni.
Tiesin, etten voinut sanoa ihmisille Herran sanoneen näin.
Minun piti kohdata seuraus, jotta pääsen yli pelostani.
Vedin koulutuksen. Se oli aika tylsää, -
ei mitään Billin herätyshistorian kaltaista.
Mutta Herra sanoi tekevänsä jotain, mikä räjähtää viereisessä salissa.
Koulutus loppui. Mitään ei tapahtunut.
Otin mikrofonin ja aloin rukoilla: -
elämme vain tyhjän ristin ja tyhjän haudan edessä.
Samassa Jumalan voima iski tuohon huoneeseen.
Ihmiset alkoivat huutaa. En tiedä mitä tapahtui.
Ihmiset nousivat tuoleille. Huusin: "Tämä ei ole yhden yön juttu.
Teemme liiton Herran kanssa. Ihmiset huusivat.
Ja yhtäkkiä huoneen poikki lensi salaatti ja tuli vettä.
En vieläkään tiedä, mitä tapahtui.
Jumalan voima kosketti ihmisiä. Ihmiset kaatuivat, huusivat, -
seisoivat tuoleillaan, itkivät, nauroivat.
Minun piti pitää toinen koulutus viereisessä huoneessa.
Tajusin, että joutuisin ehkä loukkaamaan heitä.
Kutsuin heidät samaan huoneeseen. Ajattelin, että ihmispelon pitää kuolla.
Pyysin Jumalaa olemaan kilpeni. Huone tuli täpötäyteen.
Tilaa oli 80:lle. Meitä oli 120. Olimme kuin sillit suolassa.
Jumala kosketti ihmisiä, nämä huusivat. Täysi sekasorto.
Herra sanoi: "Sen, mitä teen täällä, teen tuolla."
Olin täysin normaali. Tunsin vain Jumalan tulen ylläni.
Menin viereiseen pyhäkköön ja juoksin lavalle.
Koulu loppuisi kolmen minuutin päästä.
Siellä oli Dave Ward. Ilmaisin, että halusin sanoa jotain.
Menin polvilleni.
Ajattelin, että lausun vain sen rukoukseni.
Jumala, elämme yhden ainoan asian edessä, tyhjän ristin ja tyhjän haudan.
Ja minä odotin. Kaikki olivat kuten nyt täälläkin: "Joo, mahtavaa."
Raotin toista silmääni.
Sanoin itselleni: "Laske 30:een." En ole kovin kärsivällinen.
Laskin päässäni, en mikrofoniin.
Kurkistin seitsemän sekunnin välein. Yksi sekunti oli ikuisuus.
Mitään ei tapahtunut. Toiset olivat suloisia. "Joo, siistiä."
Jotkut varmaan odottivat, että jotain tapahtuu.
Tuntuuko se tutulta? Sanot: "Kyllä, Jumala.
Elän yhden ainoan asian edessä." Vilkuilet ympärillesi.
"Kyllä, Herra... yhden ainoan asian."
Siltä se tuntui.
Katsoin Davea kuin sanoakseni: "Ei minulla muuta."
Annoin hänelle mikrofonin.
Siellä oli esineitä herätyksistä, -
esimerkiksi tuoli Walesin herätyksestä lavan edessä.
Tunti päättyi. Opiskelijoilla oli 25 minuutin tauko.
He katselivat Kathryn Kuhlmanin mekkoa ja kainalosauvoja kokouksista.
Walesin herätyksen tuolin eteen muodostui noin 150 hengen jono.
Oli hiljaista. Tuoleja pinottiin. Hayley kokeili jotain. Se ei toiminut.
Ei se mitään. Otin riskin. Olen tehnyt sitä paljon.
Laskeuduin portaita lähteäkseni kotiin kahden pienen lapseni luo.
Sitten kuulin Herran sanovan: "Tartu heidän kasvoihinsa."
Tiesin, että piti aloittaa jonon edestä ja takaa. Päätin aloittaa takaa, -
jotta en aiheuta kaaosta edessä. Mutta Herra sanoi heti: "Ei. Tässä."
Se tapahtui sekunnin murto-osassa, mutta aivoissani se on hidastettuna.
Sanoin Davelle, että taidan nyt pilata kaiken.
Astuessani kohti ensimmäistä henkilöä edessäni -
ja ojentaessani kättäni kohti hänen kasvojaan -
Jumalan voima iski päälakeeni ja ampaisi jalkojeni ja käsieni läpi.
Ennen kuin edes kosketin henkilöä, hän lennähti metrin taaksepäin.
Opiskelijat ovat kuin nälkäiset koirat, kun on kyse Jumalan läsnäolosta.
Jess Butcher hyppäsi henkilön yli kuin sanoakseen: "Antaa mennä."
Sillä hetkellä mieleni tyhjeni.
Jokainen puhe, lyttäävä ääni, vihollisen valhe -
ja itseäni vähättelevä ajatus lähti -
ja Jumalan raaka voima alkoi kulkea kehoni läpi.
Kuulin ainoastaan: "Tämä on minun lepopaikkani ja asuinpaikkani.
Tämä on minun huoneeni, jossa kirkkauteni asuu."
Kuulin ja sanoin vain: "Herra, kiitos valmistetusta paikasta.
Kiitos tästä lepopaikasta."
Aloin nähdä fyysisesti, miten Jumalan läsnäolo alkoi levätä ihmisten päällä.
Hän alkoi näyttää: "Tämä henkilö ja tämä ja tämä."
Aloin liikkua. Aina minun ei tarvinnut edes koskettaa.
Minä vain sanoin sen, ja Jumala alkoi liikkua.
Sitä jatkui kolme tuntia. Menetin ajantajun.
En edes muista kahden tunnin ajalta, mitä tapahtui.
Muistan vain, kun heräsin.
Ystäväni Ben Wilson ja Jordan DiMarco kantoivat minua -
ympäri salia. Vaatteeni olivat hiestä märkiä, myös housuni.
En pystynyt kävelemään. Olin itkenyt silmät umpeen.
Huoneessa kaikki olivat laonneet, 250 ihmistä, Jumalan kirkkaudesta.
Se ei tapahtunut vain yhtenä päivänä. Sitä jatkui kuusi viikkoa.
Kuuden viikon ajan heräsin keskellä yötä huutaen unissani tulikastetta.
Kuuteen viikkoon en pystynyt puhumaan.
Minä vain itkin itkemistäni, koska tajusin pyytäneeni Jumalaa -
täyttämään huoneen, kun Hän olisi halunnut täyttää minut.
Olin tehnyt Hengen lahjoista persoonattoman, -
samaan aikaan kun Hän oli saatavilla minulle.
Ihmispelkoa ei murtanut elämässäni mikään julistus.
Sen mursi Jumalan saatavuus.
Sen mursi Jumalan läsnäolo, joka oli saatavillani, -
ja nyt koko elämäni on muuttunut.
Se opetti, että sen lisäksi, että Hän täytyy minussa, -
minun pitää kätkeytyä Häneen.
Se opetti, että kun puhun tässä, -
en ole tässä haavoittuvana. Olen kätkettynä Jumalaan, -
sillä ei väellä eikä voimalla, vaan elävän Jumalan Hengellä.
Liian usein keskitymme luonnolliseen, ettemme elä Jumalan laajuudessa.
Kol. 3:ssa sanotaan, että Jeesus Kristus istuu taivaallisissa -
ja että sinut on kätketty Häneen.
Haluan sanoa, että läheisyyden öljy on elämä, -
joka on valittu antautumaan -
ja elettäväksi niin kuin Jumala, ei maailma, tahtoo -
ja niin kuin Jumala sanoo, ei sen mukaan, -
mitä sinusta on sanottu ja mikä on vähemmän kuin Hän sanoo.
Elämä, Jumalan elämä, ihmeiden elämä, öljyn elämä, palava elämä -
on elämää yhteydessä Jumalaan, yliluonnollista elämää, -
jossa olet Jumalan huone ja taivaan portti. Se on Häneen kätkettyä elämää.
Se ei ole väellä eikä voimalla, ei vasemmalla tai oikealla kädelläsi, -
ylevillä ajatuksillasi tai voimajulistuksillasi.
Se on sitä, kun Jumalan Henki puhaltaa elämääsi.
Silloin kaikki muuttuu, sairaat paranevat, kuolleet herätetään, -
ja demonien on lähdettävä. Se on uskovan elämää.
Haluan sanoa, että vihollinen on varas ja valehtelija.
Se kertoo, mistä leikata ja liimata.
Se sanoo, että tuo nainen on palava ja hullu eikä sinusta tule sellaista.
Mutta Jumala tarttui elämääni ja muutti minut ikuisiksi ajoiksi.
Minun ei tarvitse kamppailla itseni vähättelyn ja ihmispelon kanssa.
Jos kohtaan sitä, sanon: "Minut on kätketty Jumalaan."
Elän jotain suurempaa kuin tätä hetkeä varten.
Elän sukupolvea varten, jota en näe.
En aio antaa lapsilleni vähempää kuin minulle on annettu.
Annan radikaalin uskon, merkkien, ihmeiden ja tunnustekojen elämän.
Ei Hayleyn voimalla tai vakaumuksella -
vaan Jumalan Hengen öljyllä.
Kiitos. Pyhä Henki, tule.
Pyhä Henki, emme ole kiinnostuneita hyvästä hetkestä.
Haluamme öljysi vuodatusta, kestävyyttä ja läheisyyttä kanssasi.
Se muuttaa sukupolven.
Jumala, minä rukoilen. Puhun ihmispelolle ja epävarmuudelle -
ja sanon: "Kohtaa, hyvä, antelias ja saatavilla oleva Jumala tänään."
Pyhä Henki, kutsumme Sinut tähän paikkaan.
Kutsumme Sinut tähän paikkaan.
Jos olet alumni tai jostain palvelutyötiimeistämme, -
tule rukoilemaan ihmisten puolesta. Jumala on täällä tänään.
Emme aio liikkua ohi. Tulemme Hänen jalkojensa juureen.
Tänään jotain pääsee valloilleen.
Vapauden Jumala pääsee valloilleen.
Eilen te antauduitte, nyt Hän tulee täyttämään.
Se ei ole hetkittäistä. Se ei ole tulitikun sytytys.
Se on Jumalalta tuleva voitelu.
Voitelu ei ole asia. Se on Pyhän Hengen persoona.
Hän voitelee sinut voimalla.
Hän ei ole vain tuomassa hyvää oloa. Hän haluaa antaa voiman, -
jotta voit syrjäyttää pimeyden ja vapauttaa vankeja.
Jonkun ääni vapautuu.
Jonkun sydän vapautuu. Se on Pyhän Hengen vapautta.
Tulee vapautus historiaanne, jonka luulit määräävän elämäsi kehityskulun.
Mutta Herra sanoo: "Puhun parempaa kuin Aabelin veri."
Jeesuksen veri profetoi toivon sanan, voiton sanan, voiman sanan.
Kaikki toivoni rakentuu Sinuun, Herra
Kaikki lähteeni ovat Sinussa
Jokaisella henkäykselläni elän Sinulle
Kaikki lähteeni ovat Sinussa
Kaikki toivoni rakentuu Sinuun, Herra
Kaikki lähteeni ovat Sinussa
Jokaisella henkäykselläni elän Sinulle
Kaikki lähteeni ovat Sinussa
Kaikki toivoni rakentuu rakkauteesi
Kaikki lähteeni ovat Sinussa
Jokaisella henkäykselläni elän Sinulle
Elän Sinulle
Elän Sinulle ja vain Sinulle
Kohottakaa äänenne ja sanokaa Herralle: "Elän Sinulle, Herra.
Elän Sinulle.
Olet henkäykseni, elämäni ja kilpeni.
Olet minulle kaikki, Herra.
Elän Sinulle ja vain Sinulle.
Sinussa elän
Sinussa liikun
Sinussa on olemiseni