Tämän opetussarjan nimenä on Lähesty Pyhän Hengen tulta.
Tänään on vähän erikoinen aihe: -
Herran äänen kuuleminen.
Siitä voisi sanoa, -
että eihän ihminen ylety Jumalan läheisyyteen, -
niin että kuulisi Jumalan ääntä.
Näin moni varmasti ajattelee, -
ja siinä on monia vivahteita. Onko Jumala elävä?
Onko Hän niin kaukana? Vai onko hänen olemuksensa sellainen, -
että Hän ei voi antaa ääntänsä ihmisen kuultavaksi?
Itselläni ihmisenä on ollut kyllä semmoisia vaiheita, -
joissa totteleminen on ollut valtava elämän siunaus.
Voisin ajatella kahta esimerkkiä, -
ja sen jälkeen haluaisin olla itse sivussa opettamassa tätä asiaa.
Nimittäin olin puutarhurina Helsingissä.
Kuinka ollakaan, oli tapana monesti lapsuudessa -
koko perheellä aina kuunnella jumalanpalveluksia sunnuntaisin.
Varmaan 1950-1960-luvulla tämä oli tapa monissa Suomen kodeissa.
Sitten ollessamme jo naimisissa vähän päälle 20-vuotiaina -
vaimoni kanssa menimme Helsingissä kirkkoon, -
kun olin puutarhurina Helsingin kaupungilla.
Jotakin varten piti viettää sunnuntaita vähän samaan tapaan, -
kuin lapsuudesta oli oppinut: olla Jumalan Sanan parissa.
Niin siinä kävi sitten, -
että Kallion kirkossa oli teologian professori E. G. Gulin, -
joka myöhemmin vanhuudessaan toimi vielä piispana.
Hänellä oli kolmen illan opetussarja.
Kun erään kerran kuuntelin häntä Kallion kirkossa, ihmettelin, -
että tuo mies uskoo kaiken, mitä hän puhuu.
Saman tien tuli ajatus, että jos Suomen papit puhuisivat -
tuolla lailla uskossa ja tuolla lailla Jumalasta...
Hän puhui Luoja Jumalasta, luomakunnasta.
Se oli minulle puutarhurina hyvin elävää.
Olin luonnosta kovin kiinnostunut ja olen vieläkin.
Niin siinä kävikin niin, kun olin ajatellut, -
että papit tuolla lailla puhuisivat, niin kuulin: "Sinusta tulee pappi."
Minä ihmettelin kovasti.
Ei koskaan ajatuksissa mitään tuon suuntaistakaan ollut.
Kun ulosanti vielä oli ollut kovin hidas ja olin arka maalaispoika, -
niin siinä kävi niin, että minä vastustin -
ja jopa itkeskelin parina päivänä.
Vaimoni ei ottanut kantaa lainkaan, vaan hän antoi tilaa: -
mitähän tässä nyt sitten tapahtuu?
Kuinka ollakaan, tuo ajatus kypsyi vasta kesällä, -
kun Kansanlähetyksen teltassa Jeesus kohtasi minut ja vaimoni.
Saimme tulla uskoon muutamaa kuukautta myöhemmin.
Sen jälkeen en enää aikonutkaan Puutarhaopistoon, -
vaan se olikin teologinen tiedekunta.
Neljän vuoden päästä sitten olin pappi, ensin Helsingissä -
ja sitten ympäri Suomen. Täydellinen elämänmuutos seurasi -
siis siitä ensimmäisestä tottelemisesta.
Toinen kohta varmaan oli herätyksen alkaminen Kyyjärvellä.
Siinä yhteydessä tuli tällainen tilanne.
Yksi kolmesta lapsestamme nukkui samassa huoneessa kanssamme.
Hänellä oli kova yskä ja sairaus siinä menossa.
Seuraavana päivänä oli tärkeä asia, -
monia tilaisuuksia ja kokouksia ja vaativia tehtäviä.
Ajattelin, että pakko mennä piispan kammariin -
pappilan toiseen päähän nukkumaan. Niin tein. Menin sinne.
Kuinka ollakaan, niin kävi näin.
Kun juuri oli nukahtamaisillani, niin kuulin: -
"Toimita talosi. Sinulla on kaksi viikkoa aikaa."
Olin hyvin terve mies, n. 30-vuotias - ja käänsin kylkeä.
En siis alkanutkaan kuuliaiseksi.
Ajattelin, että terve mies rupeaa nukkumaan.
Mitä tuommoisia nyt ajattelen tässä.
Kuulin muutaman minuutin päästä uudelleen: -
"Toimita talosi. Sinulla on kaksi viikkoa aikaa."
Hyvänen aika! Kuolenko minä?!
Mitä talon toimittaminen on?
Syntien tunnustamista, anteeksipyytämistä.
Olihan se papilla ja teologilla jotenkin jo tiedossa, -
että asioiden pitäisi olla täysin selvät ihmisten välillä -
ja Jumalan välillä. En nukkunut yhtään sinä yönä.
Päätin kahden viikon aikana käydä läpi kaikki lähimmäissuhteet -
niin paljon kuin ymmärsin ja muistin ja rukoilin: -
"Herra, valmiina tahdon olla, jos lähtö tulee."
Niinpä aamulla sylikkäin itkimme vaimoni kanssa.
Hän otti asian todesta. Ikään kuin hautajaisia jo kohta valmistellaan.
No, siinä lapset, työtoverit vähitellen, yksitellen.
Ja Nokian, edellisen seurakunnan, työyhteydessä kahvijonossa sanoin, -
että mennäänkö sivummalle? Pitäisi vähän jutella.
Aina anteeksi pyytäessäni toinen sanoi aina: -
"Annatko sinäkin minulle anteeksi? Oli minussakin vikaa."
Parannuksen teko alkoi siis tulla molemmin puoleiseksi.
Saimme sopia Jumalan edessä ja keskenämme.
Se eheytti. Kuule, askeleet tulivat paljon kevyemmiksi!
Sisäinen elämä rauhoittui.
Silloin tuntui, etteivät ihmissuhteet jääneet närästämään.
Tuntui, että Jumala antoi itsellenikin anteeksi.
Voitko kuvitella? Sen jälkeen ensimmäisessä esirukoustilanteessa -
hyvin raskaissa synneissä ollut ihminen teki parannuksen.
Siitä alkoi sen paikkakunnan herätys.
Tapahtui monta parantumisihmettä. Tapahtui monta asiaa, -
joissa ei minulla olisi ollut mitään mahdollisuutta olla mukana, -
ellei Jumala olisi pessyt puhtaaksi ensin sitä, -
jota Hän alkoi käyttää.
Tuo kuuliaisuus totella -
varmaan ohjasi siihen, -
että Herra tahtoi puhua minulle paljon enemmän jatkossa.
Esimerkiksi Johanneksen evankeliumin 10. luvussa on -
kolme raamatunkohtaa, joissa Jeesus opettaa äänensä kuulemista.
Johanneksen 10. luvun ihan alusta: -
Tarkoittikohan Jeesus sitä myös niissä sanoissaan, -
kun Hän on monesti sanonut, että jolla korvat kuulla, hän kuulkoon.
Siis se sisimmän kuuleminen.
Ja uskohan tulee Kristuksen Sanan kuulemisen kautta.
Tärkein Jumalan kuuleminen on, kun Hän kutsuu ja pyytää: -
Ota Herra Jeesus Kristus Pelastajaksi, Vapahtajaksi, -
syntien anteeksiantajaksi, kuoleman voittajaksi, -
jopa sairauksien parantajaksikin.
Näin Herran äänen kuuleminen alkaa olla todellisuutta, -
kun otetaan se täältä Jumalan Sanasta.
Täällä on toinen kohta samassa luvussa, jae 16: -
"Minulla on myös muita lampaita, jotka eivät ole -
tästä lammastarhasta; myös niitä tulee minun johdattaa, -
ja ne saavat kuulla minun ääneni, -
ja on oleva yksi lauma ja yksi paimen."
Lieneekö tämä sitten pakana- kansalle?
Niille, jotka eivät vielä olleet valitun kansan jäseniä.
Nyt sitten vielä kolmas kohta, tämä jae 27: -
"Minun lampaani kuulevat minun ääntäni, ja minä tunnen ne, -
ja ne seuraavat minua. Ja minä annan heille iankaikkisen elämän, -
ja he eivät ikinä huku, eikä kukaan ryöstä heitä minun kädestäni."
Hyvin erikoista, että se on kolmeen kertaan samassa Raamatun luvussa.
Vielä jos ajattelemme sitä, -
mitä Kanadassa Toronton kaupungissa ihmettelin.
Minulla oli 3 päivän maitten vaihtotilanne siellä.
Kolme päivää oli lennolle aikaa. Kysyin, oliko mitään tilaisuuksia.
Ystävä sanoi, että lentokenttäsrk:n tiloissa on -
Mark Virkler opettamassa Jumalan äänen kuulemisesta.
Se oli pitkän opetusprosessin viimeinen ilta.
Siinä yhteydessä hän sanoi, että on aivan normaalia -
ihmisen kuulla Jumalan ääni.
Hän puhui siitä, että ajatusmaailma ottaa vastaan -
reaktioita tästä maailmasta: muistikuvia jne.
Mutta koko Raamattu on syntynyt Jumalan ilmoituksesta ihmiselle -
ja ihmisen kautta eteenpäin.
Hän sanoi todella, ettei se lainkaan riipu ihmisen persoonasta.
Voi olla pieni lapsi tai täysin epäuskossa oleva.
Ei niin, että on paljon opiskellut, jolloin teologiset asiat, -
Raamatun tunteminen ja rukous ovat olleet kovin aktiivisina.
Se ei ole siitä kiinni, vaan suhteesta elävään Jumalaan.
Virkler on kouluttanut yli 30 vuotta eri seurakunnissa.
Hänen mukaansa ne srk:t, joiden johtajat, vanhemmistot, pastorit -
ovat niin paljon siinä yhteydessä olleet, -
että ovat noudattaneet Jumalan äänen kuulemista -
jonkun ihmisen kautta ja päätyneet siihen, että se on Jumalan tahto, -
niin se kuuliaisuus on tuottanut srk:lle valtavan siunauksen.
Jumalahan siis tahtoo olla mukana kaikessa.
Muistan erään ystävän, jonka kanssa olin jonkin verran tekemisissä.
Lehden kuvassa kerran etusivulla hänellä oli puhelin näin korvassa.
Kuvan alla luki, että kun puhelimessa puhuu -
ja toinen puhuu takaisin, niin on yhtä luonnollista -
kuulla Jumalan ääni. Kun puhun Jumalalle, niin Jumala puhuu minulle.
Kun sitä kuvaa ja tekstiä katselin, niin ajattelin: -
"Ei koskaan. Minä en ylety."
Vuosien varrelta kuitenkin menneisyydestäkin löysin niitä kohtia,
joista äsken mainitsin pari.
Aika erikoista, että se maailma, jossa on yhteys elävään Jumalaan, -
on vähän eri kuin mitä Jesajan kirjassa sanotaan.
Olikohan se luvussa 55...?
Eli Jumalan tiet ovat ylhäällä ja ihmisen tiet ovat alhaalla.
Jumalan ajatukset ovat ylhäällä ja ihmisen ajatukset ovat alhaalla.
Tilanne kuitenkin muuttui, -
kun Jeesus Kristus tuli tieksi, totuudeksi ja elämäksi.
Isän tykö asti.
Siinä Jeesuksen suhde on aika erikoinen, kun Hän sanoo, -
"Katso, minä seison ovella ja kolkutan;
jos joku kuulee minun ääneni ja avaa oven, -
niin minä käyn hänen tykönsä sisälle ja aterioitsen hänen kanssaan, -
ja hän minun kanssani." Ymmärränhän kanssasi samoin, -
että Jeesus uskon alkajana ja kasvattajana kasvattaa Sanan kautta -
sitä opetuslapseutta, miksi Jumala haluaisi ihmisen -
Jumalan kuvaksi luotuna uskovana kasvavan -
suhteessa elävään Jumalaan?
Habakukin kirjassa on myös Mark Virklerin opetus, -
kun hän opettaa -
tästä raamatunkohdasta Hab. 2, 3 ensimmäistä jaetta.
Vähän erikoista on, että armolahjaopetuksessa -
eri armolahjoista osittain voisi sanoa, -
että Jumalan äänen kuuleminen on mukana hyvin suurella osalla -
myös armolahjojen toteutumisessa.
Profeetan pitää kuulla Jumalan ääni tavalla tai toisella.
Jos on tiedon sanojen saaja tai kielten selittäjä, -
sairaitten parantaja, -
omaa henkien erotuslahjan tai mikä tahansa armolahjavarustus on, -
niin jotakin viestintää, Jumalan äänen kuulemista, -
eri armolahjoissa varmaan myös on.
Entäs sitten, kun se onkin normaalia elämää?
Eräs ystävä oli sairaalateologina aikanaan.
Kun hän siellä kulki eri osastoilla ja huoneista huoneisiin, -
hänelle aina sanottiin: -
"Mene oikealle, mene siihen ja siihen huoneeseen."
Aina hän näki, että se oli täysi Jumalan johdatus.
Nämä, mitä Mark Virkler tässä opettaa...
Amerikkalaiset tietysti vähän eri lailla ne ääntävät, -
mutta se kirjoitetaan näin, ja suomalainen lukee sen niin.
Okei. Kysyy Herralta, odottaa siihen vastausta.
Hänellä oli siis tällainen hyvin yksinkertainen alku.
Hän sitä kertoi kaikkien kuullen.
Hänellä oli kynä ja paperia ja hän siihen kirjoitti -
mieltään askarruttavan kysymyksen - ja hiljentyi.
Olisiko mahdollista, että Jumala antaisi ajatuksiin vastauksen?
Hän sitten kirjoitti siihen jonkin vastauksen.
Oliko se ensimmäinen vai toinen ajatus?
Kuitenkin hän meni vaimolleen näyttämään, -
että tässä on vakava asia kyseessä. Olisiko Jumala vastannut noin?
No, se on vähän vaikeaa varmaan, kun on kauan oltu naimisissa.
Siinä ovat ajatusmaailmat jo hyvin lähellä toisiaan ja tuttujakin.
Kun kirjoittelu ja kysymykset useammin toistuivat, -
niin vaimon mielestä "et varmaan tuota ole voinut ajatella. -
Toteuta se kuuliaisena."
Tuntui, että hyvänen aika! Asia meni hyvin.
Kun tuntui, ettei vaimo aina voinut vastata, -
niin hän näytti kolmannen ja neljännen vastauksen.
Vähitellen hän huomasi, että toteuttamisesta tulee siunaus.
Niinpä hän alkoi todellakin etsiä sitä, mutta ei aina kirjoitellen.
Kontakti alkoi toimia vahvemmin, -
niin että hän perusti jopa koulutuskunnan.
Ympäri maailmaa yli 30 vuoden ajan hän opetti, -
ja seurakunnat ja uskovat olivat siunattuja siitä opetuksesta.
Tuokin kurssi oli jo varmaan pari kymmentä kertaa kokoontunut -
eli minä sain siis pienen viimeisen silauksen.
Entäs sitten, kun rupeaa keskittymään -
ja etsimään sitä hiljaisuutta, missä Jumala voisi puhua sinulle?
Sisäinen rauhoittuminen on monesti ihmiselle verissä: -
miten minä pääsisin Jumalaa lähelle?
Eräänä aamuna herätessäni kysyin, kun oli vähän painostava olo, -
kuten joskus aamuisin on: "Herra, miten pääsisin Sinua lähelle?"
Silloin tuli ajatuksiin aika erikoinen ilmoitus.
Ilmoitus oli: "Kun sinä lähestyt minua, niin minä lähestyn sinua."
Minä taas yllätyin, että hetkinen... hetkinen...
Onko sisäinen ajatusmaailmani luonnostaan niin kauhean etäinen, -
että vaikka minä lähestyn, niin Hän ei lähestykään minua?
Tuollainen helppo ohje siis tuotti minulle heti tasapainoa siihen, -
että eihän Jumala ole kaukana kenestäkään Hänen omastaan.
Siinä kun tämä kirjoitus oli kirjoitettuna...
Monesti sanon ihmisille, että jos Jumala on sinua kohdannut, -
niin kirjoita ylös niitä Jumalan siunaamia elämäntilanteita: -
milloin tulit uskoon, täytyit Hengellä, paranit, -
näit niitä ihmeellisiä Jumalan tekoja ja sitä johdatusta.
Siellähän psalmissa Daavid sanoo: -
"Kiitä Herraa, minun sieluni, ja kaikki, mitä minussa on, -
hänen pyhää nimeänsä. Kiitä Herraa, minun sieluni, äläkä unhota, -
mitä hyvää hän on sinulle tehnyt, -
hän, joka antaa kaikki sinun syntisi anteeksi -
ja parantaa kaikki sinun sairautesi."
...joka tyydyttää sinun halajamisesi -
ja uudistaa sinun nuoruutesi niin kuin kotkan.
Erinomaisia asioita, joita voisi kirjoittaa itselleen ylös -
jonnekin Raamatun väliin ja sitten epäilyksen aikoina muistaa.
Onhan Jumala minua kohdannut!
Ehkä monella tavalla ja monessa paikassa.
Perhe-elämässä, työtehtävissä, varjeluksissa, -
suurissa vaikeuksissa jne.
Tämä totteleminen siis. Kun siis kuulet jotakin, -
niin ole rohkea tottelemaan.
Olen käynyt ulkomailla yli 30 kertaa.
Melkein puolessa matkoista on ollut näin: "Lähetän sinut Etiopiaan."
Ja nyt kolmen kuukauden päästä Israeliin.
Kun olen lähtenyt tottelemaan näitä asioita, -
niin ihmeellisesti askel askeleelta on ollut mukana siunaus, -
johdatus ja varjelus. Se näkyy mm. siinä, -
kun olen joidenkin paikkakuntien puolesta rukoillut, -
kuten Kuuban puolesta monia vuosia, -
niin kahden ulkomaanmatkan välissä oli mahdollisuus olla -
viikko Kuubassa ja nähdä siellä menossa olevaa herätystä.
Sain olla mukana erilaisten armo- lahjojen kanssa siinä herätyksessä.
Kannattaa siis rukoilla -
paikkakuntien, ihmisten ja alueitten puolesta.
Siten Jumala monesti myös valmistaa sitä todellisuutta, -
jossa tulee tapahtumaan -
Jumalalle mahdollisia asioita.
Nyt vielä kolme ulottuvuutta Jumalan toiminnan suhteen.
Jumala toimii itsenäisesti.
Jumala odottaa ihmiseltä suostumusta ja yhteistyötä.
Hän on asettanut itsensä ihmisten ulottuville Hänen käyttöönsä.
Ja kolmantena Jumala haluaa myös meidän suostumuksellamme -
asettua meihin asumaan, toimimaan meissä ja meidän kauttamme.
Tämä viimeinen siis. Jumala haluaa myös meidän suostumuksellamme -
asettua meihin asumaan, toimimaan meissä ja meidän kauttamme.
Vielä me hiljennymme yhdessä rukoukseen, -
koska kaikki tämä yhteys Jumalan kanssa...
Meidän persoonamme voi kyllä Jumalan kasvattamana avautua -
yhä avoimemmin tällaiseen yhteistyöhön, -
jossa Hän antaa johdatuksensa jopa ajatuksiin tai kuultavalla äänellä, -
hyvinkin selkeällä miehen äänellä usein.
Se tapahtuu niin, ettei aivan näe, mutta tajuaa, -
että Persoona siellä antaa tuon ilmoituksen.
Vääriäkin kuulokuvia varmasti ihmiset kokevat, -
mutta tottelemalla tietää, -
onko se Jumala vai onko se ehkä sielunvihollinen, -
joka haluaisi vääriä asioita tapahtuvaksi.
Jumalan vuosien varrella antama suojelus ei koskaan ole ollut sitä, -
että olisi valinnut väärin totellessa Häntä.
Taivaallinen Isämme, Sinä loit omaksi kuvaksesi -
yhteyteesi ihmisen, Adamin ja Eevan -
ja Kristuksessa Jeesuksessa uskon kautta palautit heidät yhteyteesi.
Pyydän, että tuo yhteys voisi olla myös välitöntä, -
läheistä ihmisen ja Jumalan välistä viestintää, -
niin kuin Sinä Jeesus Ilmestyskirjassa sen sanoit: -.
Seison ovella ja kolkutan. Jos joku kuulee minun ääneni ja avaa, -
niin Sinä haluat käydä sisälle seurustelemaan, -
uskoa kasvattamaan, opettamaan, johdattamaan, -
niin että Sinun hyvä tahtosi saisi toteutua Pyhässä Hengessä.
Tätä pyydämme Jeesuksen Kristuksen nimessä jokaiselle meistä -
edelleen minulle ja sinulle, joka katsot.
Näin Jeesus voisi ilmestyä ohjaajana, kasvattajana, neuvovana.
Ja ennen kaikkea, että Jumalan hyvä tahto voisi toteutua -
itse kunkin elämässä mahdollisimman paljon.
Näin Jeesuksen nimeen. Aamen.
Tekstitys: Tuula-Riitta Virrankare