Hei, nimeni on Lukas Abildsten. Tulen Norjasta.
Muutin Suomeen kaksi vuotta sitten, -
koska menin naimisiin kauniin suomalaisen, Silja Abildstenin, kanssa.
Vartuin baptistikirkossa Norjassa.
Isäni oli ylistysjohtaja.
Olemme aina uskoneet Jumalaan, mutta Jumala tuntui minusta etäiseltä.
Kun olin 11-vuotias, olin Tønsbergissä Etelä-Norjassa konferenssissa.
Puolestani rukoiltiin, ja täytyin Pyhällä Hengellä.
Tunsin rakkauden, Jumalan voiman, joka kietoutui ympärilleni kuin huopa.
Olin ihmeissäni, että voiko Jumalan kokea näinkin.
Halusin oppia tuntemaan Jumalaa vielä enemmän.
Samassa kokouksessa vieressäni istui mies.
Hänellä oli selkäkipuja, koska hänellä oli erimittaiset jalat.
Jalan puolesta rukoiltiin. Näin itse, miten jalka piteni. Kipu lähti.
Ajattelin, että jos kristinusko on tätä, haluan kokea sen.
Otin yhteyttä sellaisiin, jotka uskovat, että ihmisiä paranee edelleen, -
ja jotka rukoilivat kaduilla ihmisten puolesta.
Aloin nähdä itse, että ihmisiä paranee ja muuttuu -
Jumalan rakkaudella ja voimalla.
Minulle tuli kova nälkä tuntea Jumala yhä lähemmin -
ja viettää aikaa Hänen kanssaan.
Jo 12―14-vuotiaana heräsin varhain ennen koulua ollakseni Herran kanssa.
Ajattelin, että kaikki 12-vuotiaat haluavat samaa.
Oli etuoikeus varttua uskovassa perheessä.
Siitä alkoi matkani. Halusin oppia tuntemaan Hänet.
Lukion jälkeen lähdin Kaliforniaan Bethelin palvelutyökouluun Reddingiin.
Oli mahtavaa olla siellä sekä oppia Jumalasta ja identiteetistä Hänessä.
Aloin kasvaa evankelioinnissa.
Halusin olla kolmannen vuoden siellä raamattukoulussa, -
mutta koin, että pitää palata Norjaan ja mennä ilmavoimiin.
Siirryin raamattukoulun kuplasta ilmavoimien kuplaan.
Oli mahtavaa olla siellä ja nähdä, miten Jumala käytti minua, -
ja olla valona, olla ei-uskovien kanssa ja oppia, -
miten he ajattelevat, millaista se on, -
mikseivät he usko Jumalaan ja mitä voin sanoa heille.
Sen jälkeen minut kutsuttiin nuorisopastoriksi -
Mo i Ranan kaupunkiin Pohjois-Norjaan.
Olin siellä 1,5 vuotta.
Se oli sitä aikaa, kun puhkesi koronapandemia.
Oli vaikeaa evankelistana ja nuorisopastorina pitää tilaisuuksia, -
kun seurakunnassa on viisi ihmistä.
Sen jälkeen menin Amerikkaan kouluun.
Kouluttauduin evankelistaksi.
Se muutti koko elämäni.
Tajusin, että kun koin Jumalan nuorella iällä, 12―14-vuotiaana, -
kaverini alkoivat juhlia ja muuta.
En oikeastaan halunnut edes kokeilla päihteitä tai alkoholia, -
koska olin maistanut jo jotain paljon parempaa. Minulla oli ilo ja rauha.
En väitä, että olin täydellinen. Minulla oli ihmispelkoa ja helmasyntejä, -
mutten halunnut mennä maailmaan, sillä olin maistanut jotain parempaa.
Siksi sydämeni nytkin sykkii nuorille, -
jotta he kokisivat Jumalan.
Uskon, että kaikki haluavat suhdetta Jumalaan, -
ja jos ihmiset todella saavat kokea Hänet, -
he eivät halua mennä maailmaan ja pakoilla Jumalaa.
Uskon, että Jumalaa me kaikki kaipaamme, -
ja Hänet löytää vain Jeesuksen kautta. Tässä oli hieman tarinaani.
Sain evankelistan kutsun, kun olin 13-vuotias.
Olin samaisessa konferenssissa kaksi vuotta myöhemmin.
Olin silloin 13-vuotias. Ruotsalainen profeetta Roger Larsson -
näki minut noin 200 ihmisen joukossa.
Hän kutsui minut eteen ja alkoi profetoida, -
että minusta tulee evankelista kansoille.
Riisuin kenkäni ja sanoin, että maa, jolla seison, on pyhä.
Hän rukoili puolestani. Pyhän Hengen voima ja rakkaus valtasivat minut.
Kaaduin lattialle. Olin muissa maailmoissa.
Makasin tuntien ajan Jumalan läsnäolossa.
Jumalan voima liikutti ja kosketti minua tavalla, -
jollaista en melkeinpä ole sen koommin kokenut. Se oli vahvaa.
Olen sen jälkeen tiennyt, että Jumala on kutsunut minut evankelistaksi.
Olin silloin 13-vuotias. En alkanut evankelioida kokoaikaisesti.
Äiti ei antanut minun lopettaa koulunkäyntiä, ikävä kyllä tai onneksi.
Sen jälkeen olen aina halunnut evankelioida.
Alussa halusin ihmisten kokevan Jeesuksen kuten itse olin kokenut.
Aloin kertoa kavereille ja ihmisille kadulla.
Alkoi tapahtua ihmeitä, kun rukoilimme.
Aloin rukoilla ihmisten puolesta 13―15-vuotiaana. Se alkoi pienestä.
Vaikka olin saanut profetian, en tiennyt, miltä se näyttäisi.
Kysyin vain ihmisiltä, olivatko he kuulleet Jeesuksesta, ja todistin.
Kun vietin aikaa Herran kanssa, kuvittelin aina, -
miten julistaisin evankeliumia koulun kahvilassa ja puhkeaisi herätys.
En usein uskaltanut toimia, mutta se alkoi pienestä.
Ongelmanani oli ihmispelko. Tulin pieneltä paikkakunnalta.
Ehkä tiedät. Paikkakunnalla asui alle 7 000 ihmistä. Kaikki tunsivat toisensa.
Pelkäsin, että kaikki saavat tietää.
Kerroin joillekuille, mutten käyttänyt Herran antamaa rohkeutta.
Vasta kun tulin Amerikkaan raamattukouluun, -
aloin vapautua ihmispelosta, -
etenkin kun olin muiden evankelistojen kanssa -
ja näin, miten he elivät ja millaista hedelmää he kantoivat.
Kerran olimme Los Angelesissa. Siellä oli paljon ihmisiä.
Ystäväni alkoi julistaa kovaan ääneen ja huutaa: "Hei, kaikki!"
Ihmisiä tuli eteen.
Koin, että minun pitää huutaa, koska on vielä joku.
Minäkin huusin. Vielä kaksi ihmistä tuli eteen.
Muistan sisimmässäni uskomattoman tunteen, että olen elossa.
Kerroin kaverille, ja hän sanoi: "Niin, koska tätä olet luotu tekemään."
Se sai minut ajattelemaan. Menin sitten armeijaan ja taas Amerikkaan -
Christ for All Nations -järjestön leirille neljäksi kuukaudeksi.
Daniel Kolenda itse ja muut mahtavat evankelistat -
opettivat meille evankelioinnista ja lähetysmatkoista.
Siitä on nyt kaksi vuotta. Opimme, miten järjestää avoimia kampanjoita.
Liityin Jesus to All Nations -järjestöön, -
jonka on perustanut Daniel Smenes Norjasta.
Olen ollut viidellä lähetysmatkalla.
Ennen leiriä olin nuorten johtaja ja saarnasin 2―10 ihmiselle.
Vuotta myöhemmin saarnasin yli 1 000:lle tai 10 000:lle.
Jumala nosti lyhyessä ajassa pieneltä paikalta näkemään mahtavia tuloksia.
Tiesin aina, että se oli jotain, mitä Jumala oli asettanut minuun.
Uskon, että Jumalalta saamani rakkaus -
kääntyi rakkaudeksi Hänen omiaan kohtaan.
Raamattu käskee rakastamaan ensin Jumalaa, sitten ihmisiä.
Se on mahdollista vain niin päin.
Niin se alkoi. Olen ollut siinä uskollinen.
Leirillä ajattelin, että aloitan kokoaikaisen palvelutyön, -
ja mietin eri nimiä palvelutyölle.
Sitten Daniel kutsui minut Jesus to All Nations -järjestöön.
On ollut hienoa olla mukana. Käymme paljon Afrikassa lähetysmatkoilla.
Käymme myös tavoittamattomissa paikoissa.
Aiemmin tänä vuonna tapasimme heimoja Pohjois-Keniassa.
He eivät olleet kuulleet evankeliumia.
Sanoin: "Tuon toivon, rakkauden ja pelastuksen sanoman."
Iäkäs nainen heimosta alkoi itkeä, kun sanoin tuovani pelastussanoman.
On mahtavaa tehdä tätä. Ei ole mitään, mitä haluaisin mieluummin.
Saatat miettiä, millaisia haasteita minulla on ollut, -
kun aloitin evankelioinnin.
Mainitsin jo ihmispelon.
Uskon, että se on tuttua monille.
Apostolien teoissa apostolit rukoilivat itselleen rohkeutta.
Pyhä Henki vapauttaa ihmispelosta.
Olen huomannut myös, että kun toimii pelosta huolimatta, -
se auttaa vapautumaan sillä alueella.
Lisäksi kannattaa mennä toisten yhteyteen.
Monet evankelistat kokevat olevansa yksinäisiä susia.
Itsekin varttuessani koin, -
että minä olin aina se, joka yritti innostaa ihmisiä evankelioimaan.
Toiset eivät olleet yhtä innostuneita kuin minä.
Kun tulee paikkaan tai ympäristöön, -
jossa muutkin ovat innokkaita, se ajaa itseäkin eteenpäin.
Rauta rautaa hioo. Ihmiset innostavat toinen toistaan.
Löydä oma heimosi. Etsi niitä, jotka ovat palavia -
ja haluavat, että maailma pelastuu.
Se on todella hyvä juttu, mitä voi tehdä.
Ja henkilökohtaisesti tässä työssä ehkä suurin haaste -
on taloudellinen puoli. Se on hyvä, sillä se kasvattaa uskoa.
Lähetysmatka voi maksaa 5 000 tai 10 000 euroa.
Saatetaan lähteä rahatta.
Se on haaste. Täytyy luottaa Jumalaan, mikä on mahtavaa.
On ollut mahtavaa, miten Jumala on pitänyt huolta.
Tarvitsin 2 000―3 000 euroa parissa päivässä.
Jumala käski lähettää viestin jollekulle. Yhtäkkiä saan 2 000 euroa.
Jos harkitset kokoaikaista palvelutyötä, -
kannattaa varmistua siitä, että se on Jumalan tahto.
Monet vain jättävät työpaikkansa. Ehkä niin pitää tehdäkin, ehkä ei.
Mutta kokoa kannatusrengas ja kerää tukijoita.
Jos sinulla on kutsu Jumalalta, sinuun kannattaa satsata.
Kerää tukijoita seisomaan rinnallasi ja kylvämään elämääsi.
Ja aina, kun sinulla on epäilyksiä tai et ole varma, -
onko tämä sinun kutsusi, luota vain siihen, -
että se, mitä Jumala on puhunut, toteutuu elämässäsi.
Vihollinen valehtelee koko ajan, ettet ole tarpeeksi hyvä -
tai että tästä ei tule mitään. Luota vain Jumalan Sanaan ja profetioihin.
Jos Jumala on sanonut, että sinusta tulee evankelista tai jotain muuta, -
usko se äläkä anna vihollisen estää sinua millään alueella.
Tahdon kertoa joitain todistuksia.
Kerron, mitä tapahtui viime tammikuussa tai 1,5 vuotta sitten.
Olimme Tansaniassa. Se oli ensimmäinen lähetysmatkani.
Olimme Korogwessa Tangan alueella Tansaniassa.
Se on muslimivoittoista aluetta.
Kokoukseen kannettiin 11-vuotias tyttö.
Hänet tuotiin kokouskentälle paareilla. Siellä oli 10 000―15 000 ihmistä.
Hänet laskettiin maahan.
Evankeliumia julistettiin. Tyttö ei kyennyt liikkumaan.
Hän oli halvaantunut lantiosta alaspäin.
Mutta hän nosti kätensä ja antoi elämänsä Jeesukselle. Suurin ihme.
Saarnan jälkeen me aina rukoilemme sairaiden puolesta.
Emme yksitellen. Siihen menisi liian kauan, jos on 15 000 ihmistä.
Rukoilimme lavalta.
Tyttö kertoi, että kun hän makasi paareilla, -
tuntui kuin salama olisi mennyt hänen kehonsa läpi.
Hän tunsi Jumalan voiman. Hän sanoi äidilleen: "Auta minut ylös. Parannuin."
Äiti auttoi hänet ylös, ja hän käveli lavalle asti -
ja todisti parantuneensa täysin.
Hän oli ollut kolme vuotta halvaantunut lantiosta alaspäin.
Nyt hän todisti kaikkien ihmisten edessä, että Jeesus paransi hänet.
Se oli hyvä. Saatat ajatella: "Sitä tapahtuu vain Afrikassa."
Mutta täällä Helsingissä myös. Olin Triplan ulkopuolella.
Tapasin miehen ja naisen.
Toisen selkä oli ollut kipeä seitsemän vuotta.
Toisella oli ollut fibromyalgia kymmenen vuotta.
Kysyin, uskovatko he Jumalan parantavan. He eivät uskoneet.
Rukoilin, ja samassa molemmat paranivat Helsingissä Triplan edessä.
Tätä ei siis tapahdu ainoastaan Afrikassa.
Tämä todistus on suosikkejani. Olin salilla Malmilla.
Ihme sekin, että menin sinen.
Olin jo lähdössä kotiin. Olin väsynyt.
Minulla oli nappikuulokkeet. Halusin vain kotiin.
Sitten pukuhuoneeseen tuli joku. Jumala kehotti mennä puhumaan.
Ajattelin: "Hyvä on, teen sen."
Kerroin suoraa päätä evankeliumin.
Kysyin, haluaako hän antaa elämänsä Jeesukselle.
Hän sanoi: "Haluan." Hätkähdin.
En tuntenut voitelua tai mitään. Kerroin vain yksinkertaisen evankeliumin.
Rukoilimme pukuhuoneessa pelastusrukouksen.
Pukuhuoneeseen tuli joku toinenkin. Emme välittäneet. Rukoilimme vain.
Viikon päästä Anton tuli käymään. Luonani oli kavereita.
Rukoilimme hänen puolestaan. Pyhä Henki kosketti häntä.
Hän oli yllättynyt ja iloinen. Muutaman viikon päästä hän kävi kasteella.
Pidämme edelleen yhteyttä. Hän todella seuraa Herraa.
Aiemmin tänä vuonna hän esitteli serkkunsa, -
ja tämä antoi elämänsä Jeesukselle. Arvatkaa, mikä oli erityistä.
Anton kertoi, että pari kuukautta ennen tapaamistamme salilla -
joku oli kertonut heille kadulla Jeesuksesta.
Hän ei serkkunsa kanssa ollut silloin kiinnostuneita, -
mutta se oli jäänyt puhuttelemaan. Kun aloin puhua, hän halusi kuunnella.
Joku toinen kylvi siis siemenen. Hän ei välttämättä saa koskaan tietää, -
mutta sen siemenen ansiosta miehet ottivat vastaan evankeliumin minulta.
Niin se menee. Sinä kylvät, joku toinen kastelee ja joku niittää.
Voisin kertoa paljon todistuksia.
Järjestimme tämän vuoden elokuussa Helsingissä Come Alive -kampanjan.
Se oli mahtavaa. Yli 40 ihmistä antoi elämänsä Jeesukselle.
Kasteella kävi 17 ihmistä täällä Suomessa.
Eräs tyttö oli kokouksessa perjantaina, kun rukoilimme sairaiden puolesta.
Hän sanoi: "Uskon, että paranen." Hänellä oli keliakia.
Hän ei ollut voinut syödä gluteenia yhdeksään vuoteen.
Hän meni kotiin ja söi muroja.
Normaalisti hän olisi oksentanut kaiken kahdessa tunnissa, -
mutta yö meni, eikä ollut tapahtunut mitään.
Hän päätti kokeilla uudelleen. Myöhemmin hän söi vielä pitsan.
Lauantai-iltana kokouksessa hän kertoi olevansa täysin terve.
Kysyin, mitä hän syö seuraavaksi. Hän sanoi: "Hampurilaisen."
Joku oli juuri tilannut hampurilaisen ja ojensi sen hänelle.
Eikö olekin hauskaa? Tällaisia asioita tapahtuu. Olisi monia todistuksia.
Olin Walmartissa Amerikassa. Jollain miehellä oli kasvain.
En tiedä, oliko se syöpä. Hänen kaulassaan oli kyhmy.
Painoin siihen sormeni. Tunsin, miten se katosi.
Se oli selvästi koholla, mutta nyt se tuntui tuskin lainkaan.
Tapahtuu ihmeitä. Jumala on sama. Jumalan voima on sama Afrikassa, -
Amerikassa, Aasiassa ja Suomessa. Jumala elää, ja ihmeitä tapahtuu yhä.
Jumala ei ikinä lakkaa tekemästä ihmeitä.
Hyvä katsoja, tahdon rohkaista sinua.
Sinunkin kättesi kautta voi tapahtua ihmeitä.
Voit johtaa ihmisiä Jeesuksen luo.
Joka iikka tässä maailmassa etsii elämää, totuutta ja tietä.
Jeesus on tie, totuus ja elämä.
Sinulla on jotain, jota kaikki kaipaavat.
He kaipaavat elävää suhdetta Jumalaan, -
ja se onnistuu vain Jeesuksen kautta. Saatat sanoa, ettet ole evankelista.
Pyhä Henki antaa sinulle rohkeutta.
Hän on kanssasi. Hän vahvistaa julistetun sanan ihmeillä ja merkeillä.
Se ei ole vain evankelistojen, pastorien, apostolien -
tai profeettojen tehtävä.
Hän antoi nämä virat varustaakseen seurakuntaa.
Tahdon evankelistana rohkaista, että sinäkin voit evankelioida.
Parasta, mitä voi tehdä, -
on pyytää Jumalalta rakkautta kadotettuja kohtaan.
Pyydä Jeesusta näyttämään, miten Hän näkee ympärilläsi olevat -
työpaikalla, kadulla tai koulussa.
Pyydä Jumalalta myötätuntoa ja rakkautta heitä kohtaan.
Kun Hän antaa tämän armon, et enää kulje ihmisten ohi samalla tavalla.
Katsot heitä ja haluat kertoa heille Jeesuksesta.
Lahjat eivät ole lakanneet toimimasta.
Jumala tahtoo käyttää sinua ja toimia kauttasi.
Vietä aikaa Herran kanssa.
Opi tuntemaan Jeesus ja erottamaan Hänen äänensä.
Ja sitten mene evankelioimaan. Elämästä tulee jännää.
Kristinuskoa väitetään tylsäksi.
Kristinuskossa ei ole mitään tylsää, jos elää sitä, niin kuin on tarkoitettu.
Ei ole tylsää nähdä sokeiden silmien ja kuurojen korvien avautuvan -
ja ramman kävelevän ja kuulla Jumalan äänen. Hän on luonut kaiken.
Hän on voimallinen. Hän haluaa tuntea sinut henkilökohtaisesti.
Se on ihmeellistä.
Jos sydämesi pamppailee nyt ja koet sen sykkivän evankelioinnille -
tai haluat sydämen, joka sykkii evankelioinnille, -
ja tuntea rakkautta ihmisiä kohtaan, laita vain kätesi sydämellesi.
Tahdon rukoilla, että Jumala antaa sinulle tämän armon, -
rakkauden kadotettuja kohtaan ja rohkeuden julistaa evankeliumia.
Laita käsi sydämelle. Rukoilen Jeesuksen nimessä ja pyydän -
Jumalan rakkautta. Anna kaikille katsojille rohkeutta julistaa.
Anna rakkautta kadotettuja kohtaan, etteivät he enää kulje ohi -
vaan alkavat huomata ihmiset ympärillään uudella tavalla -
Sinun rakkautesi ja ilosi kautta. Muuta heidän elämänsä.
Käsken ihmispelon murtua Jeesuksen nimessä.
Jeesuksen kanssa voit olla rohkea. Mikään ei ole mahdotonta.
Pyhä Henki, kosketa kaikkia Jeesuksen nimessä.
Jos tarvitset ihmettä, olemme nähneet ihmeitä videostriiminkin kautta.
Rukoilen, että saat ihmeesi.
Laita käsi kipeän paikan ylle.
Käsken kivun lähteä Jeesuksen nimessä.
Raihnaisuuden henki, lähde!
Käsken päänsärkyjen, olkapäiden, selkäkipujen ja vatsojen parantua.
Lonkat, jalat, skolioosi, parantukaa! Syöpä, kuihdu tässä hetkessä!
Sokeat silmät, kuurot korvat, avautukaa Jeesuksen nimessä!
Julistan paranemista kaikille elimille Jeesuksen väkevässä nimessä.
Tule terveeksi! Aamen.
Tarkista, onko kipua. Moni huomaa, että Jeesus paransi sinut juuri.
Päätän tähän. Jos tiedät, että sinut on kutsuttu jakamaan evankeliumia -
ja että palat halusta evankelioida, -
etsi ihmisiä, jotka elävät tätä todeksi.
Pyydä päästä mukaan kadulle tai lähetysmatkalle.
Siten saat kokea, että sinut varustetaan -
ja asetetaan tälle tielle. Jumalan siunausta!
Tahdon rohkaista käyttämään nyt hetki -
ja tukemaan TV7:n työtä.
Tiedot ovat nyt ruudussa.
Soita numeroon 0600 02030.
Soittamalla lahjoitat työhön noin 13 euroa.
Iloista antajaa Jumala rakastaa. Tämä on hyvää maaperää.
Lahjoitapa ruudun ohjeen mukaan. Jumala sinua runsaasti siunatkoon.
Suomennos: Marianne Tenetz