KUNGADÖMETS VIND
Välkommen tillbaka till programmet Kungadömets vind.
Israel fyller 70 år denna vår.
I detta avsnitt får vi höra om en judes resa tillbaka hem.
Genady Michaely som bor i Ariel i Samarien -
är en messiansk jude som leder -
missbrukarrehabiliteringen Ohel Avraham i Israel.
Hans resa hit har ändå varit allt annat än självklar.
Genady, som föddes i Sovjetunionen och växte upp i Ukraina, -
visste till en början inte ens att han var jude.
Jag växte upp i en familj som assimilerats med kulturen omkring.
Jag visste inte att jag var jude.
Men folk kallade mig "jude".
Jag visste inte varför. Då jag var 12-14 år gammal -
fann jag dokumenten som bevisade att jag är jude.
Jag blev inte glad.
Det var inte populärt att vara jude.
Man gillade dem inte. De blev anklagade för allt.
Snart efter detta tog Genadys liv en dålig riktning.
I åldern 15 och framåt -
så började jag använda droger. Jag var en dålig person.
Efter armén träffade jag min hustru.
Hon är rysk men har alltid älskat det judiska folket.
Hon hjälpte mig att bli fri från drogerna.
Jag kunde lämna dem.
Hon sade att jag måste välja.
"Antingen jag eller drogerna."
Jag hade förälskat mig i henne.
Jag valde henne.
Sovjetunionen höll på att kollapsa.
Även Genady hoppades kunna lämna landet med sin familj.
Då ledde Gud en troende arbetskompis in i Genadys liv.
Då jag höll på att ta reda på hur lämna landet -
så träffade jag en man.
En judisk kvinna hade bett mig -
hjälpa en man.
Han hade ingen inkomst.
Jag jobbade då.
Jag arbetade med att göra glasmålningar.
Färgat glas.
Jag tog honom med och lärde honom hur man gör jobbet.
Vi fick beställningar.
Medan vi jobbade började han berätta om Jesus.
I det gamla Sovjetunionen så tänkte vi -
på Gud och Jesus som en saga.
Något slags legend.
Vi var så hjärntvättade.
Vi var totala ateister.
När han berättade så förstod jag att Jesus var en verklig person.
Han hade levat här i Israel.
På den tiden hade jag ingen koppling till Israel.
När jag hörde det så förstod jag -
att det inte finns något val. Gud finns.
Han älskar mig. Han vill ge mig tillåtelse -
att komma till himlen.
Jag blev omedelbart en troende.
Jag började gå omkring och be, tala till min Far.
Far i himlen. Jag var helt förundrad.
Emigrationen gick trots allt inte enligt Genadys planer.
Jag blev en troende år 1989.
Vi försökte lämna det tidigare Sovjetunionen.
Allt låg i spillror. Jag kommer ihåg den tiden.
Alla känner till ordet perestrojka.
Efter kommuniststyret -
låg allt i spillror.
Alla ville lämna landet. Jag ville till USA.
Jag hade blivit medlem i en församling.
Många i den flyttade till USA. Det var även min dröm.
Jag försökte i fem år.
Jag hade en lista på länder jag ville flytta till.
Men det hände inte.
Efter fem-sex år sade min fru -
som hade varit tyst under hela denna period -
att det finns ett land hon vill bo i, och det är Israel.
Hon sade att hon älskar det judiska folket.
Min Gud är hennes Gud.
Mitt folk är hennes folk. Så står det i Ruts bok. Hon gjorde lika.
Genady tog hustruns förslag på allvar.
Han hade precis återvänt från en resa till Finland.
Vi hälsade på hos våra bröder nära Jyväskylä.
Någon by där i trakten.
Jag blev helt chockad.
De talade om Israel hela tiden.
För mig var detta -
något som satte igång en process där jag tänkte på Israel.
Jag minns ännu hur man prisade Gud. Det lät så härligt.
"Kiitos Jumala" Tack Gud. Jag älskar hur det låter.
Det är så speciellt för mig.
Det här hände år 1994.
Det var året innan vi emigrerade till Israel.
Efter att jag kom från Finland -
så sade min fru: "Ditt folk är mitt folk -
och din Gud är min Gud, jag vill endast bo i Israel."
Det jag fick höra i Finland av bröderna och systrarna där -
och från min fru stämde överens sinsemellan.
Det blev helt tydligt att jag måste flytta dit.
Gud visade sedan att Han själv öppnat dörren till Israel.
Jag tog dokumenten och åkte till Ukrainas huvudstad Kiev.
Där fanns en ambassad.
Det enda stället där man kan få visum.
Då jag kom dit gjorde Gud ett mirakel.
Jag fick visumet omedelbart även utan min familj.
Man borde ha med hela familjen för att få visumet.
Jag var ensam med dokumenten, men fick visum.
Under de följande månaderna tog vi våra få ägodelar -
lämnade livet i Ukraina och åkte till Israel år 1995.
Genadys familj bosatte sig först i Petah Tikva -
som ligger öster om Tel Aviv.
Gud måste ändå övertyga Genady om -
att han skulle stanna i Israel.
Vi startade en församling i Israel.
Jag ville komma vidare på något sätt.
Då jag arbetat i församlingen i några år -
då jag tjänat där -
så var vi på en picknick med tre församlingar.
De tog fram gitarren och började lovsjunga på hebreiska.
Jag blev chockad. Jag hade hört det förut.
Men Gud verkade på något sätt.
Han lade något på mitt hjärta.
Jag blev förvandlad.
På ett ögonblick glömde jag tankarna om att flytta vidare från Israel.
Jag fylldes av kärlek till Israel.
Till min nation och särskilt till det hebreiska språket.
Det blev ett gudomligt språk för mig, inte ett främmande språk.
Sedan dess har jag varit så glad åt att Gud -
satte mig på sin plats, i sin tid.
Han vill ha mig här. Det är mitt land.
Det är platsen där jag ska tjäna. Jag ska bo med mitt folk.
Genady började söka sin kallelse bland sitt folk.
Efter en viss tid, år 2006, -
hade vi redan startat upp lovsången -
i vår församling och jag jobbade som diakon.
Ordinerad diakon.
Jag bad till Gud.
"Dit Du sänder mig ska jag gå."
Men i mitt hjärta tänkte jag ändå: -
"Men inte till drogmissbrukare."
Jag hade varit en själv. Det hade sårat mig.
Efter några veckor eller månader -
så blev jag rekommenderad till dem som intervjuar -
sådana som ska jobba med drogmissbrukare -
och andra missbrukare.
Då jag blev rekommenderad frågade jag: "Är detta för mig?"
Jag ville inte ta emot det -
för jag kände mig ännu sårad i förhållande till det.
Till drogerna.
Pastorn sade till mig: "Hur kan du få veta Guds vilja -
om du inte går till intervjun?"
Även intervjun var mirakulös.
Jag visste det inte då, men de som intervjuade -
ville inte inbjuda mig dit -
eftersom de avslutat arbetsförhållandet med två andra -
och tänkte att de inte kunde hitta -
den rätta personen för jobbet.
De tyckte trots det att Genady kändes som rätt person -
att leda organisationens arbete bland missbrukare i Israel.
Det gick ändå en tid innan budet nådde Genady.
Några månader senare kom jag ihåg det och sade -
att det gått många månader, så de fann säkert -
den rätta personen.
Jag prisade Gud för att de funnit honom.
Medan jag höll på och bad fick jag ett samtal.
Den som ringde var ledaren för -
det här arbetet.
Han sade att de valt mig. Jag var helt chockad.
Jag hade haft en massa barriärer.
Jag sade till Gud: "Om Du vill ha mig där -
så får Du ta bort alla barriärer. Då vet jag säkert -
att Du kallat mig."
Jag blev skakad under denna tid.
Jag förstod att Gud hade valt mig till uppgiften.
Han sände mig dit Han ville.
Gud förberedde Genadys hjärta för uppgiften Han kallat honom till.
Jag tränades i USA i nästan sex månader.
Jag besökte många rehabiliteringshem.
Rehabcenter.
Jag fick bo med dem som gick igenom programmet.
Gud började visa hur vackra de var.
Gud älskar oss alla.
Ingen skillnad vilka vi är.
Ibland placerar vi oss högre än andra.
I Guds ögon är vi alla barn.
Gud visade på den skönheten. Vi är skapade till Hans avbild.
Vi är Hans barn.
Det finns bara en som vill att vi ska vara i helvetet, satan.
Han hatar Gud och han hatar oss eftersom vi är Guds skapelser.
Genady har lett rehabcentret som numera verkar i Ashdod -
i redan tio år.
Vi startade centret år 2007.
Nu har vi ett skyddshem för män.
De följer det ettåriga programmet.
De bor där. De får undervisning och rådgivning.
Vårt mål är inte bara att -
de ska bli nyktra -
utan även lärjungar.
Redan i början av befrielsepro- cessen leds människorna till Gud.
Redan i början berättar vi att bara Gud kan befria från synden.
Han kan ge dem ett bättre liv.
Vi ber genast med dem som kommer till programmet.
Vi ber för dem, vill de själva be så får de det.
99 % av dem som gått programmet har blivit troende.
Efter det ettåriga rehabprogrammet faller ändå många tillbaka.
Ibland har det varit väldigt -
inte riktigt deprimerande, men ändå nästan -
eftersom så många gått tillbaka till det tidigare livet.
Men jag har insett att framgången inte är vår, utan Guds.
Bara Han kan rädda. Vi gör det vi kan.
Vi tjänar.
Men bara Han kan rädda.
Och Gud har varit trofast.
Efter en tid började jag få hälsningar från hela Israel.
Människor blev frälsta på olika håll.
De sände mig hälsningar.
De sade att de är okej, att de tjänar Gud.
Vi har funnit -
precis som Jesaja säger -
att om Guds Ord kommer till världen -
så återvänder det inte fåfängt.
Det fullbordar sitt verk.
Alla på programmet får höra Guds Ord.
Det är så viktigt. Gud rör dem via det.
Genady har bevarat en god kontakt till finländarna.
De stöder också rehabcentrets verksamhet.
Finländarna är så speciella för mig.
Även nu finns det ett arbete som hjälper oss -
samla ihop medel för byggnaden där rehabcentret finns.
Vi har kontakt till en organisation -
som de kallar Lev Hatsafon.
Den leds av finländare.
De gav oss enorma donationer -
så att vi kunde köpa en egen byggnad.
Vi vill ha ett center även för kvinnor.
Genady med familj flyttade från Petah Tikva till Samarien år 2003.
De hade köpt en bostad i Ariel redan två år tidigare.
På den tiden var bostäderna nämligen förmånliga där.
När vi flyttade hit insåg jag plötsligt -
att jag nu bor i Bibelns kärntrakter.
När jag läser Bibeln på morgonen -
eller under morgonbönen -
så sitter jag på balkongen.
Bakom mig har jag då berget Gerissim.
Välsignelsens berg. Framför mig Ebal, förbannelsens berg.
Abraham vistades här.
Josefs ben togs hit.
Han är begraven här.
Västerut ligger Josuas grav.
Precis utanför vår stad.
Det är nära till Betel och Shilo.
Jag läser Bibeln och inser -
att jag bor mitt i Bibelns landskap.
Alla händelserna utspelade sig här.
Även Jesus vandrade här.
Det är helt otroligt.
Jag prisar Herren för att Han utan att jag funderade ut det -
placerade mig här.
Under våren 2018 firade man i Genadys hemstad -
Ariel ett tredubbelt jubileumsår.
För 70 år sedan föddes staten Israel.
För 50 år sedan kom Samarien under israelisk överhöghet.
Staden Ariel fyllde 40 år.
Israels 70-årsjubileum firades i Israel -
enligt den judiska kalendern redan 19 april.
Staden Ariel firade samtidigt storslaget sin 40-årsdag.
Jag älskar Ariel. Jag har ett hjärta för staden.
Här finns många som talar ryska.
Sådana som älskar Israel.
Vi har redan en hemförsamling men vi vill att den förökar sig.
Sådant är vårt hjärta för det.
Det finns även planer på att öppna ett nytt rehabcenter i Ariel.
Då Gud för 50 år sedan gav Judeen och Samarien till Israel -
så ville inte Israel ha dem. Man har försökt bli av med dem.
Då det förra sommaren gått 50 år sedan dess -
så ändrades atmosfären i Israel radikalt.
Nu diskuteras det närmast -
hur Samarien och Judeen på ett klokt sätt införlivas med Israel.
Även den messianska rörelsen som uppstod för 50 år sedan -
har vaknat upp till att Samarien och Judeen är en del av Israel.
Genady Michaely som redan i 15 år bott i Ariel -
är en av föregångarna.
Jag tror att Samarien är en mycket viktig plats.
Det är här som allting började.
Här startade Abraham, Jakob och folket som återvänt från Egypten.
Samarien är också en speciell plats i Nya Testamentet.
Det kommer än en gång att vara centrum för evangelisation.
Du kommer väl ihåg att Jesus sade -
att man skulle gå från Jerusalem och Samarien till världens ände?
Jerusalem är här.
Så har vi Samarien och därifrån till världens ände.
Vi är på platsen där allting började.
Under Genadys tid har det skett en stor förändring i förhållande -
till Jesus i Israel.
Då vi kom fanns här bara några troende, ett tusental.
Enligt statistiken finns det nu -
150 församlingar i hela landet.
25 000 troende.
Jag minns att det inte fanns några troende i armén.
Nu finns det många. Unga kommer till Herren.
Sabras, alltså infödda israeler.
De gör stor skillnad.
Jag känner till sådana som tjänstgjort i armén -
och blev givna tid att tala inför de andra -
soldaterna om sin tro på Jesus.
Det var mäktigt. Jag får se allt flera grupper -
och församlingar som växer i Israel.
Jag säger inte att det är lätt.
Men jag kan se att något är på gång.
Israel, som återuppstod för 70 år sedan -
är ett Guds under, och Genady hoppas att kristna i hela världen -
skulle förstå vilken betydelse det judiska folket har.
Det som brinner i mitt hjärta -
är att mina kristna bröder förstod -
hur viktigt det är att de älskar Israel och judarna.
Genom dem kom Messias.
Genom dem kommer Messias att komma igen.
Först när Israels folk ropar "Välsignad är Han som kommer -
i Herrens namn" så kommer Han.
Han kom ur den judiska nationen.
Om det inte finns någon judisk nation kommer Han inte.
Det är detta som jag vill att mina kristna bröder förstår.
Hur viktigt det är.
Vi ska ännu be tillsammans.
Tack Fader för att Du givit åter till Ditt folk det land -
som Du har lovat att ge.
Tack för att Du leder Ditt folk tillbaka hem.
Låt oss få glädja oss över vad Du gör med Ditt folk Israel -
och genom det i denna värld.
I Din Son Jesu namn, amen.
Stöd översättningen av programmet: -
Donationer i Sverige Mottagare: Korsets stöd r.f.
PlusGiro 97572-2 BankGiro 760-2014
Donationer i Finland Mottagare: Ristin Tuki ry
Konto: FI40 1112 3000 3427 89 ref. 8507
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7