KUNGADÖMETS VIND
Välkommen med till Kungadömets vind igen.
Nu är vi i Samarien, där en finsk grupp under påsken 2018 -
som den första i sitt slag vandrade Abrahamleden genom området.
Mycket har överraskat mig positivt.
Det som har varit mest överraskande är hur vänliga folk är.
Den finska gruppen har många års erfarenhet av israeliska leder.
Hur kommer det sig att ni började vandra i Israel?
Tidigare hade vi vandrat i Centraleuropa.
Bland annat i Österrike.
Vi undrade om det inte kunde vara möjligt i Israel.
Vi vill gärna åka till Israel.
Riitta kollade på nätet.
Hon upptäckte Jesusleden.
Vi blev genast intresserade.
Vi började vårt vandrande i Israel med Jesusleden.
Paret Kaukiainen träffade Heikki Vartiainen på Jesusleden.
Före det hade jag testat på korta sträckor.
Jag upptäckte att Israel är ett fint land att vandra i.
Det finns 10 000 km vandringsleder.
Jag blev intresserad.
Jag var glad åt att träffa detta par som gillar att vandra.
Vi har gjort tio resor tillsammans.
Det här torde vara den elfte.
Efter Jesusleden stod Israelleden från norr till söder i tur.
Intresset föddes redan i slutet av Jesusleden.
Vi och den andra Heikki befann oss på Ovdas flygplats.
Där kom det fram att Israelleden existerar.
Vi tänkte att den kunde vara kul att vandra.
Tanken låg och grodde. Min fru Riitta här bredvid -
sade: "Hörrni pojkar, -
ni planerar allt möjligt, men det blir säkert aldrig av."
Men sedan började Kinneret Tours -
saluföra leden och letade efter vandrare.
Så blev drömmen verklighet.
Vi vandrade igenom hela Israel, 1000 km.
Vandringen på 1000 km förverkligades så att vandrarna -
under 2,5 år gjorde 5 resor till Israel på 2 veckor var.
Även andra vandrare var med på resorna.
Somliga vandrade kortare dagsträckor.
Vi startade vid berget Hermons fot.
Därifrån genom Galileen till Medelhavets strand.
Längs stranden till Tel Aviv.
Därifrån till vildmarken.
Genom hela Negevöknen.
Det första skedet -
innebar att vi gick i öknen längs en väg.
Det var en gammal led.
Senare följde vi en ny rutt där i Negev.
Vi fick en slags inblick i hela landet.
Det var en helt fantastisk resa.
Det som gjorde mest intryck var ödemarken.
Då vi vandrade i Negev -
så såg vi helt fantastiska landskap.
Finländarna gillar ju att vandra i fjällen i Lappland.
Samma ödslighet och karghet finns här.
Samtidigt så är det oerhört vackert.
Man upplevde alltid där -
att Guds natur är helt fantastisk.
Den mest krävande etappen -
var vid en stor krater. Karpoletberget.
Vi gick över berget. Det var också den mest storslagna upplevelsen.
Mest krävande och vackrast.
Vi startade på morgonen.
Vi inledde vandringen i gryningen.
Det var redan mörkt när vi kom fram.
Sträckan var 18 km, men mycket krävande terräng.
Vissa dagsträckor var 30 km, men i lättare terräng.
Efter Israelleden kom teamet tillbaka för att vandra Golanleden.
Efter det lades fokus på Israels hjärtland, det så kallade Västbanken.
Heikki och Riitta hade fått höra att även här fanns leder.
Heikki föreslog att vi skulle fortsätta eftersom vi redan vandrat -
igenom Golanleden, Jesusleden och Israelleden.
Vi tänkte att vi kunde fortsätta här.
Först tänkte jag -
att jag inte var så intresserad, men när jag började studera -
områdena och såg att leden var välplanerad -
och att det fanns gott om information så ändrade jag mig. Här är vi nu.
Jag och den andra Heikki förberedde resan tillsammans.
En bit i taget. Vi fick tag på en kontaktperson via vänner.
Denna person höll kontakt till övernattningarna här i trakten -
och ordnade transport till ruttens början.
De ordnades på så sätt. Sedan har vi studerat kartan.
På nätet finns bra kartor.
Vi har också fått hjälp av de noggranna anvisningarna.
Anvisningarna och kartorna är fungerande kan vi konstatera -
efter den första dagen. De är välgjorda.
Abrahamleden går igenom de bibliska Judeen och Samarien som i dag -
är palestinska områden. På den palestinska -
vandringsledsorganisationen jobbar i dag 13 personer.
I dag är den sjätte dagen. Hurdan har rutten varit?
Vi startade i norra Västbanken, i byn Rummanah.
Till Burqin och Arraba.
Till Sanur och Sebastia, det tidigare Samaria.
Nu är vi på väg till Duma.
I hurdant skick är leden?
Allt har gått riktigt väl. Markeringarna har varit -
tillräckligt goda.
Inte riktigt i samma klass som Israelleden.
Men vi har klarat oss bra och markeringarna är bättre än vi trodde.
Då vi jämför med Israelleden som vi gick tidigare -
så finns det en skillnad i markeringarna.
Längs Israelleden syntes markeringarna väl i naturen.
I byarna var de sämre.
Här är det tvärtom: bra i byarna, sämre ute i naturen.
Men vi har inte tappat bort oss. Om vi tänker på ledens framtid -
så hade den kanske kunnat gå mer ute i naturen.
Naturen är fin där ute.
Leden är till en del lagd längs jeepvägar.
På så vis skiljer den sig från Israelleden.
Den följer små bilvägar oftare än stigarna längs Israelleden gör.
- Man kunde alltså i princip även följa rutten med cykel? - Ja.
En cykelled har iståndsatts längs Abrahamleden.
Jag är inte säker på om den går hela sträckan.
Den nämns på webbsidan.
- Ni har rest hit själva. Hur mycket har ni använt er -
av guider? - Vi vandrar i sju dagar.
Under tre dagar har vi guide, fyra dagar går vi själva.
Vi fick veta att vissa platser är lite besvärligare.
På de platserna har vi en guide.
Abrahamleden går över Israels berg genom urgamla byar.
Mångas historia går tillbaka till Bibeln.
Leden startar i Hadad-Rimmon alltså byn Rummanah.
Bredvid den ligger ruinhögen av staden Tanak.
Den första dagen avslutades i Burqin -
som ligger på gränsen mellan Jisreeldalen och Samarien.
Då Jesus vandrade från Galileen till Jerusalem -
botade Han där tio spetälska.
På platsen finns en fungerande kyrka till minne av händelsen.
Från Burqin går rutten till Dotan.
Här uppsökte Josef sina bröder.
Invid Dotans ruinhög finns en brunn -
dit bröderna sägs ha kastat Josef innan de sålde honom till Egypten.
Centrum för leden genom Samarien är byn Sebastia.
Där finns ruinerna av det gamla nordriket Israels huvudstad Samaria.
Stadens omnämns i Gamla Testamentet ca 100 gånger.
Under NT:s tid skedde här den första andeutgjutelsen -
efter den i Jerusalem.
Före Sebastia ligger ledens mest krävande avsnitt.
Leden går över berget Bajasid -
från vilket man har en hisnande utsikt.
I trakten finns många byar från Manasse stams tid.
De bär ännu de bibliska namnen.
Vandrarna övernattade i Sebastia, som varit bebodd i över 3000 år.
Männens rum låg i en gammal korsfararkyrkas kupol.
Från Sebastia fortsatte rutten till Nablus, som ligger mellan -
bergen Gerissim och Ebal.
Där finns ruinerna av Bibelns Sikem.
Dit kom Abraham när han anlände till landet.
Jakob köpte land där, och där begravdes Josefs ben.
Vid Jakobs brunn talade Jesus med den samariska kvinnan.
Brunnen är fortfarande i bruk och finns i denna kyrkas nedre våning.
Man vandrar i första hand genom Gamla Testamentets -
områden, landskap och historia.
Även Nya Testamentets. Det är överraskande -
hur mycket det finns som förknippas med Bibeln.
Det är något som man vetat, men det blir mer konkret här.
Abrahamleden genom Samarien och Judeen -
har inte enligt vandringsledsorganisationen -
tidigare vandrats av finländare.
Hurdan upplevelse har Abrahamleden varit?
Inte dålig. Den har varit jättebra.
Om jag jämför med Golan där jag var senast -
så har den här varit väldigt intressant.
Den är lugn, men å andra sidan så vandrar man så mycket -
längs vägar och träffar människor -
att den på sätt och vis är Israelledens motsats.
Jag har gillat den. Landskapen är fantastiska.
Så är även människorna. Helt ofattbart.
En väldigt fin upplevelse.
Jag har velat besöka det här området.
Här finns mycket ur Gamla Testamentet, men även ur Nya.
Bibliska platser. Här är härligt att vandra, härliga vyer.
Här finns mycket skönhet. Det har även varit renare än på andra ställen.
Här tar man hand om sina ägor. Det är vackert och snyggt.
- Hur har Abrahamleden varit?
Ögonöppnande.
Den vidgar vyerna.
Vi har upplevt att -
vi fått se även svårigheterna.
Vi har fått se landet från andra sidan.
Tidigare har vi sett mycket ur Israels perspektiv.
Här har guiderna berättat om sin syn på saken.
De har visat var A- B- och C-zonerna ligger.
"Där får man bygga, där har man avbrutit byggnationen."
Vi har blivit hejdade 2-3 gånger.
Man har sagt att vi inte kan gå till ett visst ställe.
Då har vi gått runt. Vi har fått se de praktiska utmaningarna -
som människorna lever med. Sådant vi inte tidigare förstått.
En annan fin sak är de fantastiska vyerna.
Även gästvänligheten i byarna.
Den har varit överflödande. Om vi hade stannat och fikat -
alltid då man bett oss så hade vi inte kommit någonstans.
- Nu talar vi alltså om de så kallade palestinska byarna.
- Ja. De palestinska byarna -
som även jag haft min egen uppfattning om.
Den har förändrats. Människor är människor -
och politik är politik.
Jag hade visserligen läst om folkets gästvänlighet -
men jag trodde att det var sådant som man alltid säger -
då man önskar turister välkomna, men det här var unikt.
Människorna är underbara, vänligare än någon annanstans.
De är givmilda och gästvänliga.
De bjuder på kaffe och te överallt.
En dag hade vi lite ont om vatten -
då det var riktigt hett och vi bad om vatten i ett hus.
De gav av sitt knappa vatten. Jag tänkte på den barmhärtiga samariten.
De gav en flaska iskallt vatten.
Det har varit helt underbart.
Vi har fått uppleva Guds humor.
Han har visat att Han tar hand om oss.
En morgon delades det ut bröd för dagen.
Jag hade ätit lite mer än de andra.
Jag hade en halv pita kvar, de andra en hel.
Vi vandrade sedan genom en by.
Heikki och Riitta gick till affären.
Den andra Heikki och jag stod på gatan.
Personalen i ett bageri kallade på oss.
De gav oss enorma bröd.
Tre stycken då vi saknade en halva -
av ett litet bröd. Gud välsignade vår resa.
Jag har fått en vilja att be för människorna på den här sidan.
Att välsigna landet och människorna här.
- Hejsan.
- Var kommer ni ifrån? - Från Finland.
- Vet ni var Finland ligger?
- Välkomna.
- Har ni haft skrämmande upplevelser här på Västbanken?
Inte egentligen. Det har varit överraskande lugnt och tryggt.
Jag kan inte minnas. Några unga män -
har kanske tittat lite konstigt. Men det har känts lugnt.
- Har det varit skrämmande? - Nej.
Jag hade olika funderingar när jag reste.
Många försökte skrämma upp oss.
Vi har känt oss helt trygga. Ingen form av rädsla.
I palestinska byar är man van vid att kvinnorna mestadels hemma.
Riitta som gick i samma takt som männen trots sin ålder var ett under.
Att hon vandrar är faktiskt ett under för hennes ena fot var riktigt dålig.
Jag hade haft problem med ena foten i många år.
Det började bränna i trampdynan.
Jag kunde gå i en timme, sedan måste jag massera foten.
Sedan kunde jag fortsätta. Jag tvivlade på att jag kunde -
gå Israelleden. Vi åkte iväg varje höst och vår.
Jag undrade när den kunde opereras.
Det var Mortons sjukdom.
Nerven skulle kunna befrias via operation.
Men när vi befann oss på leden -
så bad vi för foten. Då vi gick iväg om morgnarna -
så välsignade vi och bad.
Så småningom så blev foten allt bättre.
Den blev inte bättre med ens, utan så småningom.
Då vi vandrade leden för andra gången -
så försvann smärtan på stigen. Gud botade foten helt och hållet.
Även i Finland har jag kunnat gå utan smärta.
Jag sjöng där på stigarna i Israel, även om jag inte kan sjunga.
I mitt hjärta sjöng jag sånger av tacksamhet.
Det var så underbart, ingen smärta i foten längre.
Jag kan gå långa sträckor, allt är okej. Gud vare tack!
Lovprisning och tack.
Vandringsdagen började med gemensam bön även i Samarien.
Gruppen som bekände Jesus öppet -
väckte intressanta diskussioner med lokalbefolkningen.
Till exempel om varför de kristna älskar och välsignar Israel.
Då man reser som kristen, -
och speciellt till ett sådant här mål, så hoppas -
och ber man att Gud skulle vara med för varje steg.
Då vi rest hit har det känts speciellt -
i och med att vi haft en viss bild av Västbanken.
Och det ett faktum att vi rör oss i Bibelns landskap.
Det kombineras med att -
här nu bor Ismaels barn, som vi får möta.
Under resans gång fick vandrarna röra vid Jesu hjärta även för -
dessa Samariens palestinska byar.
Vi har alla förutfattade meningar.
Men det vore bra att komma över dem.
Det är bättre att möta människan -
än en politisk bakgrund eller den situation som råder.
Det är viktigast att möta människan.
I samma ande som Jesus då Han rörde sig i Samarien.
Han mötte människan, oberoende av bakgrund.
Precis före sin himmelsfärd profeterade Jesus -
att här i dessa byar ska finnas sådana som vittnar om Honom.
"Men när den helige Ande kommer över er, ska ni få kraft -
och bli mina vittnen -
i Jerusalem, i hela Judeen och Samarien..." Apg 1:8
Abrahamleden är ett amerikanskt initiativ från början av 2000-talet.
Målet var att bygga en vandringsled i Abrahams fotspår -
från Haran i södra Turkiet till Israel.
På området har sedan dess utkämpats många krig och den enhetliga leden -
har förblivit en dröm.
På Västbanken, i Judeen och Samarien, har det varit lugnt.
Där finns en över 300 km lång vandringsled.
National Geographic valde den till världens bästa nya vandringsled -
år 2014.
Abrahamleden går igenom palestinska områden i Samarien.
Även i de judiska områdena finns leder och fler planeras.
Låt oss be att de palestinska lederna möter de israeliska.
Bibeln har ett löfte.
"På den dagen ska det finnas en banad väg mellan Egypten och -
Assyrien, och assyrierna ska komma in i Egypten och -
egyptierna in i Assyrien, och egyptierna ska tjäna -
Herren tillsammans med assyrierna. På den dagen ska Israel vara -
den tredje vid sidan av Egypten och Assyrien, -
en välsignelse mitt på jorden." Jes 19:23-24
Det finländska teamet vandrar igenom Samarien.
Den sista biten går via Jordandalen till Judeen.
- Hur ser era fortsatta planer ut? Nu går ni ungefär hälften av leden.
Vad händer sedan? - Tanken är att fortsätta i november.
Antingen går vi den till slut i november -
eller så gör vi det sedan på våren. Antagligen redan i november.
Våra erfarenheter är så goda att vi går den till slut.
Jag har känt från början att Gud planerat detta.
Sedan har vi de två Heikki.
Allt det vi har...
Jag brukar säga att vi ska lägga våra planer inför Gud.
Sedan leder Gud oss.
Alla bitar har fallit på plats.
Det känns som att vi är med om något stort när vi vandrar här.
Vi får vara här.
Vi tackar och prisar Gud för det.
Vi ska be tillsammans.
Tack Far för att Israel som ligger mellan Egypten och Assyrien -
är en välsignelse mitt på jorden.
Alla kan gå på dessa vägar tillsammans.
Tack för att det kommer en tid när alla dessa områden tjänar Gud.
I Din Sons Jesu namn, amen.
Donationer i Sverige Mottagare: Korsets stöd r.f.
PlusGiro 97572-2 eller BankGiro 760-2014
Donationer i Finland Mottagare: Ristin Tuki ry
Konto: FI40 1112 3000 3427 89 ref. 8507
Översättning: Andreas Forsberg Himlen TV7