Pääsiäisenä 2002 -
oli konferenssi, -
jossa puhui tri del Sanchez San Antoniosta Texasista.
Hänellä oli mukana ryhmä. He olivat täällä Negevissä.
Hän kertoi omasta elämästään. 55-vuotiaana hän sai tietää, -
että hänen isoisänsä oli juutalainen.
Hän kertoi Obadja 20:stä, -
että Jerusalemin pakkosiirtolaiset Sefaradissa eli Espanjassa -
ottavat omakseen Negevin eli juuri tämän paikan kaupungit.
Kuulin sen ensikertaa del Sanchezilta ja hänen ryhmältään vuonna 2002.
Sen jälkeen näin aivan yllättäen eräänä yönä näyn.
En saanut nukuttua kolmeen yöhön.
Näin suuren väkijoukon tulevan autiomaahan. Kuin armeijan.
Se oli todella eläväistä. Vau!
Se oli melkein liikaa. "Mitä teen kaikkien näiden ihmisten kanssa?"
En pidä Negevistä, autiomaasta.
Pidän puista ja vedestä. Se oli minulle melkein liikaa.
Yritin nukkua. Toisena yönä se tuli uudelleen. Kolmantena yönä taas, -
mutta nyt tuli eri raamatunjakeita.
Se heräsi eloon. Esimerkiksi Jes. 35.
"Aromaa kukoistaa kuin lilja."
"Vedet puhkeavat erämaahan."
Kaikki nämä jakeet heräsivät eloon.
Aina kun Herra avaa oven Italiassa, Kolumbiassa, Espanjassa, Ranskassa,
minä menen sinne ja kerron nämä jakeet.
Vaikka sanoin Herralle, etten pidä autiomaasta, -
Herran sana oli vahva sydämessäni.
Tiesin, että tämä on totta. Pidinpä siitä tai sitten en, -
tämä tulee tapahtumaan ja haluan olla osa sitä.
Marraanoista valtaosa tuntuu olevan kristittyjä nykyisin.
Näkeekö komitea, että he voisivat tulla Israeliin säilyttäen oman uskonsa?
Se on ehkäpä yksi niistä asioista, -
joita komitean ja etenkin hallinnon pitää harkita.
Yksi asia varmasti on, haluavatko juutalaiset sukujuuret omaavat -
palata juutalaisuuteen.
Silloin kyse on menettelytavasta ja tunnustamisesta.
Toinen asia on, että henkilö ei halua palata juutalaisuuteen -
mutta haluaa Israelin kansalaisuuden kristittynä.
Silloin asenne on luultavasti varovaisempi, ehkä jopa negatiivinen.
Israelissa on erityinen laki tavallisen maahanmuuttolain ohella.
Maahanmuuttoa säätelevät samat ehdot kuin muissakin maissa.
Israelissa on erityinen paluulaki, jossa taataan etuoikeus juutalaiselle.
Jokainen juutalainen tai jälkeläinen -
ensimmäisessä, toisessa tai kolmannessa sukupolvessa -
voi hakea Israelin kansalaisuutta, ja hän saa kansalaisuuden välittömästi.
Mutta ei-juutalainen ei.
Paluulain määritelmän mukaan juutalainen on henkilö, -
joka ei tunnusta muuta uskontoa.
Jos henkilö sanoo olevansa sekä juutalainen että kristitty, -
hän ei nauti paluulain erioikeutta.
Hänen pitää hakea kansalaisuutta normaalia väylää kautta.
Prosessi on pitempi ja byrokraattisempi.
Mahdollisuudet ovat vähäisemmät.
Käsitykseni mukaan kristinuskon synnyn myötä...
Jeesus Kristus oli perusjuutalainen. Se on selvää.
Kaikki Raamatussa osoittaa, -
että Hän käyttäytyi, ajatteli ja saarnasi niin kuin hyvä juutalainen.
Joskus Hän vastusti korruptiota ja vallanpitäjien sukupolvea, -
asioita, joita on joissakin nykyajankin hallinnoissa.
Jeesuksen ja Hänen ensimmäisten seuraajiensa sanoissa -
ei ole mitään, mikä olisi ristiriidassa juutalaisuuden kanssa.
Se on ehdottomasti norminmukaista juutalaisuutta.
Mutta nämä kaksi jakaantuivat, kun aikaa kului.
Luultavasti reaktiona tähän osa sanoi, -
ettei tällaista uutta suuntausta voi hyväksyä.
En nyt tarkoita aivan alkuaikoja vaan myöhäisempiä aikoja.
Syntyy vastustusliike.
Sen näkee selvästi juutalaisten rukouksissa myöhemmiltä ajoilta -
sekä talmudissa ja mishnassa, -
jotka ovat ensimmäisiltä vuosisadoilta jKr.
Siitä eteenpäin ne ovat yhteensovittamattomat.
Ei voi uskoa kumpaakin, koska ne ovat päinvastaiset.
Juutalaisuudessa messiaaninen liike on hyvin elinvoimainen ja vahva.
Mutta ajatus on, että se tapahtuu tulevaisuudessa.
Se ei ole jo tapahtunut, kuten toiset uskovat.
Asun Etelä-Afrikassa. Vanhempani tulevat Portugalista, syntyivät siellä.
Mieheni on portugalilainen.
Hänkin syntyi Portugalissa. Lähti sieltä 1-vuotiaana.
Synnyin Mosambikissa. Isä ja äiti muuttivat Portugalista Mosambikiin -
ja sieltä Etelä-Afrikkaan.
Kävin Israelissa ensikertaa v. 2006.
Kun nousin bussista, eräs nainen kysyi: "Oletko juutalainen?" - "En!"
"En ole juutalainen: portugalilainen." - "Ai, olet sefardijuutalainen."
En tiennyt, mikä on sefardijuutalainen.
Neljä ihmistä kysyi samaa asiaa: "Oletko juutalainen?" - "En", vastasin.
Kun sanoin olevani portugalilainen, sanottiin, että olen sefardijuutalainen.
Seisoin Karmelvuorella. Se oli ensimmäinen pysähdyspaikkamme.
Kun seisoin Karmelvuorella ja rukoilin, kuulin Isän äänen sanovan minulle: -
"Esivanhempasi lähtivät tästä maasta. Tänään tuon sinut takaisin.
Tämä on perintömaasi. Sinä kuulut tänne." Se oli vuonna 2006.
Siitä asti olen sanonut miehelleni: "Olet juutalainen, et portugalilainen."
Mieheni ei halunnut kuulla siitä sanaakaan!
Kun hänen isänsä kuoli, jopa hautaustoimistossa sanottiin hänelle: -
"Et ole portugalilainen."
Hänen isänsä nimi oli Sakarja. Sen juutalaisempi ei voi olla!
Hänelle sanottiin: "Sinulla on juutalaiset sukujuuret.
Sinun pitäisi tutkia sukupuutasi."
Silloin mieheni vakuuttui, että hänkin on juutalainen
Tulimme perheenä ensikertaa Israeliin pääsiäisenä.
Juuri silloinhan kansa lähti Egyptistä.
Me tulimme omasta Egyptistämme.
Tulimme Etelä-Afrikasta, "Egyptistä", Israeliin perheenä.
Otimme maamme haltuumme. "Tänne kuulumme, erets Israeliin."
Lapseni rakastivat sitä. Mieheni rakasti sitä.
Ymmärsimme, että kuulumme tänne.
Menin Belmonteen rabbin luo.
Keskustelin yhteisön rabbin kanssa.
Sanoin hänelle: "Olen juutalainen. Kuulun Israeliin. Haluan tehdä alijan."
Hän sanoi: "Sinun täytyy kuulua juutalaisyhteisöön."
Se särki sydämeni. Siitä haluan puhua tänään.
Puhun henkilönä, joka on itkenyt Abba-Isän edessä -
ja joka haluaa palata perintömaahansa.
Isä sanoi minulle: "Tämä on perintömaasi."
Sanoin rabbille: "1400―1500-luvuilla -
kansaani vainottiin inkvisitiossa.
Heidät pakotettiin kääntymään juutalaisuudesta katolilaisuuteen.
Heidän oli pakko kääntyä uskontonsa takia.
Nyt odotatte minun kääntyvän takaisin juutalaisuuteen -
voidakseni palata maahan, joka kuuluu minulle.
Tämä on kansani ja tämä on maani. Tiedän, että se on minun maani.
Siksi sanoin rabbille: "Ette voi vaatia taas uutta kääntymistä.
Ette voi tehdä taas inkvisitiota niille, jotka todella kuuluvat tähän maahan.
Aivan kuin haluaisitte minulle taas uutta inkvisitiota."
Uskon, että Herra herättää -
sefardien ja anusimien sydämiä.
He tajuavat yhtäkkiä, keitä he ovat.
Se on hyvin jännittävää. Tiedättekö, miksi? Mainitsin Obadja 20:n.
Sefardit tulevat Negeviin. Jae 21 sanoo: -
"Pelastajat nousevat Siionin vuorelle tuomitsemaan Eesaun vuorta."
Se on etelässä.
"Kuninkuus on oleva Herran."
Se tarkoittaa, että ennen kuin Herra nousee hallitsemaan kuninkaana, -
tapahtuu jotakin.
Se on suuri alija-aalto. Se tuo kaikki sefardit takaisin kotiin.
Ja he valmistavat tietä Herran paluulle fyysisesti.
Ensimmäistä kertaa 13. lokakuuta 2015 -
meillä oli ensimmäinen ryhmä knessetissä.
Eli tämä aihe esiteltiin ensimmäistä kertaa knessetille.
Esimerkiksi Malakia 4:ssä sanotaan, -
että lopunaikoina Herra lähettää profeetta Elian.
Hän kääntää isien sydämet lasten ja lasten sydämet vanhempien puoleen.
Ja niin tulee tapahtumaan täällä.
Nyt sefardien ja anusimien sydämet heräävät näkemään, keitä he ovat.
He alkavat nähdä, keitä "vanhemmat" ovat. "Me kuulumme Israeliin!
Meidän pitää mennä kotiin." Ja Israel sanoo yhtäkkiä: -
"He ovat osa Israelin huonetta. Heidät pitää ottaa vastaan."
Se on rukouksemme. Siksi meillä on sefardien rukousryhmä kaikkialta, -
Italiasta, Espanjasta, Portugalista, -
Etelä-Afrikan portugalilaislähtöisistä, Perusta, Kolumbiasta...
Rukoilemme, että tulee pian uusi laki, joka toivottaa tervetulleeksi -
kaikki sefardijuutalaiset ilman vaatimusta kääntyä.
Se on rukouksemme. Ja tahdon rohkaista kaikkia teitä -
liittymään rukouksiimme. Kaikki alkaa rukouksesta.
Että Jumala avaa ovet. Ja että Jumala jatkossakin -
herättää sefardien sydämiä, missä ikinä he ovatkin.
Olkaa valmiit siihen, mitä Herra puhuu teille.
Olkaa osa tiimiä. Teette tätä tai jotakin muuta.
Ajatuksena on edistää Herran kuningaskuntaa.
Haluamme, että Herra palaa takaisin.
Tämä on ajatus. Valmistamme tietä Herralle. Toinen tulemus.
Tämä on huikeaa. Halleluja!
Päätän raamatunpaikkaan. Tahdon teidän ymmärtävän erään asian.
Tämä on riemuvuosi.
Viime vuonna jom kippurina, kun olin täällä sukkotina, -
jom kippurina tulimme riemuvuoteen.
3. Moos. 25:8:sta eteenpäin -
kerrotaan riemuvuoden laeista.
Riemuvuotena ihmisillä oli paluuoikeus.
Silloin saa ottaa maan takaisin haltuunsa.
Tämä on siis vuosi, jolloin meidän pitää tulla tähän maahan.
Siksi konferenssi on hyvin profeetallinen.
Olemme täällä Negevissä profeetallisesti ja sanomme: -
"Me sefardit asutamme Negevin."
Tämä on profeetallista riemuvuoden aikaa. Sanomme Abba-Isälle: -
"Tämä on paluun vuosi. Meillä on oikeus ottaa maa ja palata."
Israelin yhteiskunnasta on tehty uusi tutkimus.
Laatija on Pew Research Center.
Ehkä jotkut tietävätkin sen.
Se on arvostettu yhdysvaltalainen uskontoasioiden tutkimuslaitos.
Sen päämaja on Washingtonissa. Se toimii maailmanlaajuisesti.
Se tutki israelilaisten asenteita, uskonnollisuutta ja ennakkoluuloja, -
niin juutalaisten, arabien, kristittyjen kuin druusienkin keskuudessa.
Se haastatteli 5 600:aa ihmistä. Hyvin luotettava.
Tutkimusraportti julkaistiin kaksi viikkoa sitten.
Olin tutkimuskomitean jäsen. Yksi kysymys kuului seuraavasti: -
"Voiko henkilö olla juutalainen, jos; -
hän ei pidä sapattia?"
Suuri enemmistö sanoi: "Totta kai hän voi olla juutalainen siitä huolimatta."
"Jos hän kritisoi Israelin valtiota?"
"Totta kai hän voi silti olla juutalainen."
"Jos hän tekee työtä ja matkustaa sapattina?" - "Totta kai!"
Viimeinen kysymys oli: "Jos hän uskoo Messiaaseen?"
"Voiko henkilö olla juutalainen, jos hän uskoo Messiaaseen?"
Ja 15―20 prosenttia juutalaisista Israelissa, -
kaikista vastanneista, sanoi: "Kyllä!"
Se ei siis ole nolla prosenttia. 15―20 prosenttia uskoo, -
että voi uskoa näin ja myös näin.
Täytyy sanoa, että se on yllättävää. Tämä julkaistiin kaksi viikkoa sitten.
Suomennos: Marianne Tenetz