KUNINGRIIGI TUUL
Tere tulemast taas saatesarja Kuningriigi tuul.
Eelmises saates vaatasime,
kuidas Jumal taastab kristlaskonnas Jeesuse naasmise lähenedes
algupärast kuningriigi evangeeliumi.
Tänases saates vaatame,
kuidas Jumal valmistab ette oma kuningriigi tulekut juutide seas.
Muidugi on Jeruusalemm koht,
kus saab olema Taaveti troon
ja Jeesus valitseb Jeruusalemmast.
Küsin tihti neilt, kes ei usu tulevast kuningriiki:
"Kas usute Jeesuse teise tulemisse ja et Ta saabub Õlimäele?" - Jah.
"Aga kui te ei usu mingit tulevikku maa peal, miks Ta siis naaseb?
Kui meid vaid üles taevasse võetakse, miks siis Jeesus üldse naaseb?"
Benjamin Berger juhib koos vennaga Jeruusalemmas
messiaanlikku kogudust. Ta on üks neist juutidest,
kes on leidnud viimastel kümnenditel usu Iisraeli Messiasse Jeesusesse
ja ootavad Tema kuningriigi tulekut.
Tuleb kuningriik, kui Jeesus naaseb.
Näiteks Sakarja raamatu lõpus, 14. peatükis öeldakse selgelt:
"Sel päeval on Issand üks ja Tema nimi üks."
Lehtmajade pühal, mida rahvad lõpus tähistavad,
tähistatakse kuningriiki ja kuningat.
Piiblis on väga selge, et tuleb konkreetne kuningriik
ja Messias valitseb siis kuningana.
Kui loed Uut Testamenti selle taustal, mõistad, milles asi on.
Benjamin Berger jõudis käia pika tee,
enne kui Messias Jeesuse kuningriik talle selgeks sai.
Kasvasin ortodoksi juutide peres.
Mu vanemad olid põgenenud natside tagakiusu eest.
Mu ema pärines Austriast, isa Saksamaalt.
Nad kohtusid Belgias, mida sakslased polnud jõudnud veel okupeerida.
Nad abiellusid. Siis läks isa USAsse.
Ta korraldas ka ema tuleku hiljem ja nii sündisin mina USAs.
Kuid meid kasvatati ortodoksi juutidena.
Elasime alati religioosses juudi kogukonnas.
Paljud Benjamin Bergeri sugulased olid hukkunud koonduslaagreis.
See viis noorpõlves tõsiste kahtlusteni Jumala olemasolu suhtes
ja Ta loobus judaismi harrastamisest. Ta oli endaga pahuksis.
Ühel eluetapil, mõned aastad hiljem
tundsin väga tugevalt, et mu elus on midagi tähtsat puudu.
Mõistsin, et olin usu täielikult kaotanud.
Arvasin, et inimene peab ju midagi uskuma.
Siis mõtlesin, et usutakse paljusid asju, mis pole tõde.
Arvasin, et kui kunagi midagi usun, tahaksin, et see oleks tõde.
Ma ei teadnud, kas midagi sellist on olemas.
Sellele küsimusele tuli vastus,
mis üllatas täielikult toona Taanis töötanud Benjamini.
See oli väga tavaline päev.
Töötasin arhitektuuribüroos.
Tulin töölt koju. Mul olid südames need küsimused.
Kui istusin ja mõtisklesin,
kogesin nagu toas oleks peale minu veel keegi.
Ma ei näinud kedagi. See polnud nägemus.
Kogesin kellegi reaalset ligiolu, mida polnud kunagi varem kogenud.
Tol hetkel ma ei teadnud, mis see oli.
Kuid see oli imeline ligiolu.
Kirjeldaksin seda täna kui Jumala pühadust ja armastust.
Ja see ligiolu tuli mulle üha ligemale.
Ehmusin väga. Ma ei teadnud, mis toimub.
Ja ühel hetkel
oleks keegi nagu võtnud võtme, pannud selle mu südamesse,
ja avanud lukus ukse, mis seal oli.
See ligiolu, mida täna nimetaksin Jumala armastuseks, täitis südame.
Olin väga sügavalt liigutatud. Hakkasin nutma.
See oli äärmiselt liigutav kogemus, kuigi ma ei mõistnud, mis see oli.
Kuid siis kuulsin Jumala häält väga selgelt.
Ütleksin, et see oli midagi sügavat sisimas,
kuid läks veel kaugemale. See täitis kogu universumi.
Issand ütles: "Olen Aabrahami, Iisaki ja Jaakobi Jumal
ja olen sinu Jumal. Su elu on mu ees kui avatud raamat.
Miski pole salajas. Tean sinust kõike."
Võid kujutleda, milline šokk oli see kellelegi, kes ei usu.
Ja et Jumal ise rääkis mulle.
Kuid teadsin, et see oli tõeline. Teadsin, et ei kujutanud seda ette.
Ma ei mõelnud millelegi sellisele. See lihtsalt juhtus.
Siis juhtus midagi, mis vapustas mind veelgi rohkem.
Kuulsin üht sõna. See oli heebreakeelne nimi Yeshua.
Ma ei tundud seda nime varasemast. Teadsin Jeesust, kuid mitte Yeshuat.
Aga kui kuulsin Tema nime,
siis nii nagu ainult Püha Vaim seda teha võib,
teadsin kohe, või mulle ilmutati, et Ta on Messias.
Ja et Ta on ka Iisraeli Jumal.
Se oli imeline, aga ka šokeeriv.
Juutidel, eriti ortodoksi päritoluga,
pole Jeesusega mingit tegemist. Absoluutselt mitte midagi.
Kui Benjamin rääkis elumuutvast kohtumisest sõpradele,
pidasid nad teda hulluks. Kuid ta jätkas teel, mille leidnud oli.
Hakkasin palvetama.
Tahtsin teada, mida Uus Testament kirjutab.
Ma polnud Uut Testamenti varem kunagi lugenud.
Leidsin väikese ingliskeelse Uue Testamendi
ja hakkasin seda lugema. Oma hämmastuseks
ma uskusin seda.
Olin hämmingus, kuna olin elus sellises kohas,
kus pidasin Piiblit ajaloo ja legendide seguks.
Ma ei uskunud, et Piibel oleks Jumala Sõna.
Aga kui hakkasin Uut Testamenti lugema, teadsin, et see oli tõde.
Et asjad tõesti juhtusid nii nagu seal kirjas on.
Teadsin, et mu südames oli toimunud ime.
Teadsin, et olin saanud usu anni. Sest mul polnud seda varem.
Lugesin Uue Testamendi läbi.
See ei tundunud mulle võõrana.
Polnud tunnet nagu oleksin lugenud midagi kauget.
See tundus kalli ja lähedasena,
eriti mõned dialoogid Jeesuse ja variseride või preestrite vahel.
Kuna mul oli religioosne taust ja olin õppinud ješivas,
oli mulle tuttav rabinistlik mõtteviis ja loogika
ning rabinistliku mõtlemise legaalsus.
Kui variserid esitasid Jeesusele teatud küsimusi,
võisin nendega täiesti samastuda. Ühe juhtumi puhul
küsiti Jeesuselt, et kui naine on abielus,
tema mees sureb ja naine abiellub uuesti,
siis kelle naine on ta ülestõusmises.
See on tüüpiline judaistlik, rabinistlik küsimus.
Mind hämmastas Jeesuse vastus: "Te ei mõista Pühakirja.
Ülestõusmises ei võeta naisi ega minda mehele."
Mõtlesin: "See on lihtne, kuid tuleb siiski taevast."
Sellised asjad jätsid mulle Uut Testamenti lugedes sügav mulje.
Nagu ütlesin, suutsin selle täielikult tõena omaks võtta.
Lugesin Uue Testamendi läbi.
Lugesin ristilöömisest ja ülestõusmisest.
Need tõid mu ellu sügava muutuse.
Jumala kutsel kolis Benjamin Berger 1971. a Iisraeli.
See juhatas ta Jumala kuningriigi küsimuste juurde.
Hakkas arenema
kogu mõtlemine kuningriigist.
Küsisin, mis lood on Iisraeliga.
Miks me siin oleme?
Kas see on vaid riik, nagu see praegu on?
Kas see on täitumus
või oleme protsessis, mis viib millegi suuremani?
Kui lugesin Piiblit ja eriti Vana Testamendi prohveteid,
nägin, et neil oli kuningriigi nägemus.
Nad prohveteerisid ajast, kus Iisrael pöördub tagasi Issanda juurde.
Näiteks kuidas kirjeldatakse Jesaja raamatu alguses,
et rahvad tulevad Jeruusalemma, Issanda mäele.
Kõik need asjad on prohvetlikud pildid tulevasest kuningriigist.
Muidugi kuulutab Jeesus Uues Testamendis kuningriiki,
sest Ta on Kuningas.
See on väga lihtne, kuid paljud ei näe seda.
Ta on sündinud juutide kuningas.
Paljudes võrdumites ja õpetustes käib jutt kuningriigist.
Ja selle väljendused Jeesuse elus, kõiges, mida Ta teeb,
on kuningriigi asjad.
Ta võtab tagasi Jumalale selle, mille kurat on varastanud.
Ta demonstreerib kuningriiki haigete tervendamises,
õpetustes, kuid eelkõige oma elus.
Ta näitas, et on tõeline Kuningas, tõeline Messias.
Imed, surnute ülesäratamine ja vee peal kõndimine,
näitavad, et Ta on kõrgemal isegi loodusseadustest.
Ta demonstreerib kuningriiki.
Kuid lõpuks löödi Ta risti ja äratati seejärel üles.
See on esimene suur samm kuningriigi ilmutuses
ning see sünnib Iisraelimaal ja juudi rahvale.
Mu südames hakkas kasvama arusaamine kuningriigist.
Hakkasin ka mõistma, kuhu me teel oleme.
Miks me siin oleme. See pole ainult tänase jaoks.
See on millegi jaoks, mis on veel ees.
Ilmutus tulevasest Jumala kuningriigist avanes Messias Jeesuse kaudu.
Messias naaseb kuningana. Evangeeliumid algavad Matteuses:
"Kus on see äsja sündinud juutide kuningas?"
Kui on kuningas, siis on ka kuningriik.
Jeesus tuleb Jeruusalemma Messia ja Kuningana, Taaveti pojana.
Ta sureb ristil. Teda pilgatakse kuningana.
Talle pannakse pähe okaskroon.
Talle antakse purpurpunane rüü.
Rooma sõdurid pilkavad Teda. Talle antakse kätte pilliroost kepp.
Ta on Kuningas. See sai mulle üha selgemaks.
Pärast ülestõusmist veetis ta 40 päeva oma jüngritega
ja õpetas neile kuningriigist.
Vahetult enne Tema taevasse minemist, küsivad jüngrid viimaks:
"Kas sa sel ajal taastad Iisraeli kuningriigi?"
Ta ei öelnud: "Ei, see on läbi, nüüd on kiriku ajastu."
Ta ütles: "Ei ole teie osa teada aegu ja tunde,
mis Isa on iseenese meelevallaga seadnud." See pole praeguseks.
Ta annab neile käsu välja minna.
Ka seda pole nad veel mõistnud, kuid Ta andis käsu.
Jumal pidi Peetrust manitsema, enne kui ta oli valmis
kuningriigist ja selle kuningast mittejuutidele rääkima.
Taevast langes suur lina. Ta nägi igasugu loomi,
mida juudid ei tohtinud süüa. Issand ütles: "Verista ja söö."
Peetrus vastas: "Ma pole kunagi midagi ebapuhast söönud."
Jumal ütleb: "Mida mina olen puhtaks teinud, ära sina pea ebapuhtaks."
Asi polnud söömises.
Peetruse nähtud loomad esindasid väljaspoole Iisraeli jäänud rahvaid.
Messia ning Tema surma ja ülestõusmise läbi
on nad puhastatud.
Nüüd toob Jumal nad lepingusse endaga.
Nad ühendatakse - see on väga tähtis,
nad ühendatakse juutidega, kes usuvad Messiasse.
Nad lisatakse neile.
Siis tuleb Pauluse pöördumine, kus Saulusest sai Paulus.
Jumal seadis ta apostliks rahvastele.
Need on suured küsimused.
Paljud kristlased ei mõista täielikult asja tõsidust,
sest juudi meelele ja arusaamisele oli midagi täiesti uut,
et Jumal oli nüüd avanud ukse liidu-suhtesse ka mittejuutidele,
kuigi prohvetid olid seda Vanas Testamendis ennustanud.
Kuid nad polnud sellest veel aru saanud.
Apostlite tegude 15. peatükk räägib,
et alles Aamose raamatu ennustus avas apostlite arusaamise selle kohta,
mis on teistest rahvastest päästetute osa Jumala plaanis.
Nad leiavad Aamose raamatust kirjakoha,
et Jumal taastab Taaveti langenud koja. Mis see oli?
Vanas Testamendis räägivad sellest vaid kaks kirjakohta:
Aamose kirja salm, mida äsja mainisin,
ja Jesaja raamatu 16. peatükk, kus mainitakse Taaveti koda
ja kuningat, kes istub oma troonil Taaveti kojas.
See peab olema seotud taavetliku, messiaanliku kuningriigiga
ja selle taastamisega.
Apostlite ja algkoguduse arusaamisel tähendas Taaveti koja taastamine
messiaanliku kogukonna sündi Jeruusalemma.
Seda näeb Peetruse kõnes Iisraelile: "Taaveti haud on täna meie keskel,
kuid Taaveti järeltulija ei näe kõdunemist. Ta tõusis surnuist."
Asi on alati Taavetis. Apostellik mõiste 'üks uus inimene' tähendab,
et väljaspool olevad paganarahvad
on nüüd tulnud koos juutidega Taaveti kotta.
Nad liidetakse sellele, mida Jumal on juba alustanud.
Paulus mõistis seda Roomlaste 11 õlipuu sümboolses pildis.
Ta rääkis Rooma kogudusele,
kes arvatavasti oli hakanud mõtlema, et ei vaja juute. Oleme paganarahvad.
Paulus ütles: "Ei-ei. Ärge minge uhkeks! On olemas väärisõlipuu.
Mõned oksad murti ära, kuna nad ei uskunud.
Teie tulete metsõlipuust ja teid on poogitud väärisõlipuusse -
teist on saanud messiaanliku Iisraeli osa.
Te olete saanud osaks messiaanlikust Iisraelist."
Paganarahvad lisatakse juurde. Juudid ei kaota oma identiteeti.
Nad astuvad oma messiaanlikku identiteeti,
millega ühendatakse paganarahvad.
See ongi 'üks uus inimene'. Need kaks saavad üheks.
Kaks inimkonna osa - juudid ja paganarahvad, ühinevad.
Aga juute ei pöörata mingil juhul paganarahvaste kristlusse.
Võiks öelda, et paganarahvad pööratakse messiaanlikku usku.
Nii see ajaloos läkski.
Esimestel usklikel oli selge arusaam
maa peale saabuvast Iisraeli kuningriigist.
Arusaam kuningriigist on väga tugev
esimeste Jeesusesse uskujate seas,
eriti selle kuningriigi osas, mis puudutas Iisraeli rahvast ja maad.
Me ei saa lahutada kuningriiki maast.
Kuidas saab olla kuningriik ..? On tõsi, et see algab meie seest.
Kuid vaja on ka selle inkarneerunud väljendust
ja tegelikkust, mis väljendab kuningriiki.
Maa peal teostuv Jumala kuningriik
on algusest peale lähtunud Jumala mõttemaailmast.
Tuleb naasta loomise algusse.
Mis oli Jumala eesmärk,
kui Ta lõi selle maailma
ja inimese Jumala näo järele,
ning asetas ta Eedeni aeda ja andis talle meelevalla?
Ta andis inimesele meelevalla kogu loodu üle.
See oli meelevald Jumala alluvuses, mitte ilma Jumalata.
Jumal on Kuningas, kuid Ta andis inimesele väga erilise koha.
Inimese kaudu, kelle suhe Jumalaga oli terve,
tahtis Ta ilmutada maa peal oma kuningriiki.
See oli Jumala algne eesmärk. Pattulangemise tõttu
läks midagi katki. Inimene aeti paradiisist välja.
Teatud mõttes aeti ta välja kuningriigist.
Kuna Jumal on armuline, käivitas Ta lunastusplaani,
et tuua meid tagasi selle juurde, mis kaotsi läks.
On tähtis mõista, et see oli Jumala plaan loodu jaoks
algusest peale.
Kui mõistame, et Jumal viib alustatu lõpule,
hakkame mõistma kuningriigi tähtsust Jumalale,
ja muidugi Jeesusele, kes on Kuningas.
Ja kui tähtis on see kogu Jumala plaanile
ja Iisraelile, kes on võtmerahvas, kelle kaudu see teostub.
Iisraelimaa on otsekui mudel.
Ja siis levib kuningriik maailma äärteni.
Seepärast on maa nii tähtis: tal on alati olnud kuninglik kutsumine,
algusest peale. Ja usun, et just seepärast
käib vaimus Iisraeli vastu nii suur võitlus.
Rahvad võitlevad Iisraeli vastu.
Nad pole isegi teadlikud, miks nad seda teevad.
Aga kurat ilmselt teab midagi. Ta teab, et kuningriik tuleb.
Ja ta ei taha, et see juhtuks.
Kui vaatame Jeesuse kiusamist kõrbes,
siis viimasena viis kurat Ta kõrgesse paika ja ütles:
"Kõik need maailma kuningriigid kuuluvad mulle.
Annan need sulle, kui mind kummardad."
See oli muidugi pettus. Kui Jeesus oleks kummardanud,
poleks Ta kunagi kuningriiki pärinud.
Võime sellest näha, et see oli kuradile midagi olulist.
Ta kaotab kõik, kui Jumala kuningriik tuleb oma täiuses.
See on juba siin, koguduses, osaliselt,
kuid see tuleb oma täiuses, kui Kuningas tagasi tuleb.
Kuna kõik algab usust Jeesusesse,
pole ka juutidel teist teed Jumala kuningriiki
kui Messias Jeesus.
Iisraelil on kogu selles protsessis keskne koht.
Muidugi on see seotud juudi rahva nn "pöördumisega",
aga ta ei pöördu kristlusse, vaid oma Kuninga poole.
Jeesus ütles: "Te ei näe mind enne, kui ütlete: "Õnnistatud on see,
kes tuleb Issanda nimel." See on pöördumine, mida ootame.
Me ei oota, et juudid muutuksid mittejuutideks.
Ta on juutide Kuningas. Ootame, et juudi rahvas
parandab meelt sellest, et tõrjus ära oma Kuninga,
ja võtab Ta täielikult vastu. See on tema kutsumine ja identiteet.
Seda prohvetid nägidki. Enne seda Iisraelil tulevikku pole.
Kristlastel aga pole tulevikku ilma kuningriigita.
Muidugi algab see päästest.
Peame päästetud saama ja uuesti sündima.
Asi on siiski kuningriigis.
Isegi kogudus oli mõeldud olema
ettevalmistus saabuvaks kuningriigiks.
Eesmärk on alati olnud teine tulemine, et Issand tuleb oma pruudi järele,
kes on tõeline kogudus.
Tuleb vahet teha sellel, mis koguduses täna toimub,
ja sellel, mis on puhas ja püha.
Tuleb näha, et eksisteerib ka taganenud kogudus.
Puhta koguduse eesmärk on valitseda koos Messiaga kuningriigis.
Näeme seda Ilmutusraamatus, vist 11. peatüki lõpus.
Seal öeldakse, et kui puhutakse seitsmendat pasunat ehk šofarit,
kuuluvad selle maailma kuningriigid Issandale ja Tema Messiale.
Toimub transformatsioon, muutus, kui Kuningas naaseb.
Liigume seega pruudi täielikuks saamise poole,
nagu öeldakse Ilmutusraamatus, Baabüloni langemise suunas,
mida see ka ei tähenda. See on täiesti omaette teema.
Lisaks liigume Issanda teise tulemise poole
ja kuningriigi rajamise poole maa peal kogu selle täiuses.
Seepärast vajab kogudus
õiget arusaama Iisraelist ja messiaanlike usklike kohta.
See on nagu kompass.
Kui kogudusel seda pole või kui ta selle vastu pöördub,
läheb ta vales suunas ja üha sügavamale eksitusse.
Seepärast on minu meelest nii tähtis teada, kuhu me teel oleme.
Jeesusesse uskujate tulevik on helge.
Kui Kuningas naaseb, saabub, Jumal tänatud, selle ajastu lõpp.
Siseneme uude ajastusse, kuningriigi ajastusse.
Palvetame veel koos.
Aitäh, Isa, selle eest, kui imeliselt valmistad ette juudi rahvast
vastu võtma oma Messiat Jeesust
ja Tema maa peale saabuvat kuningriiki.
Aitäh, et pöörad juutide südamed Messias Jeesuse poole
ja valmistad neid Kuningat teretulnuna tagasi kutsuma.
Jeesuse nimel, aamen.
Kuningriigi tuule saadete tootmist saab ka rahaliselt toetada.
Võid helistada TV7 Eesti kanali annetustelefonil:
900 1777 (kõne hind 7 euri),
teha ülekande ekraanil nähtavatele või Taevas TV7 arvelduskontodele
Swedbank EE052200221048388411
SEB EE441010220109461019
Saaja: Taevas TV7 Lisainfo: www.tv7.ee
Tõlge: Monika Jaaguri