Var varmt välkommen till ett nytt avsnitt i serien Kungen kommer.
Vi fortsätter att behandla de liknelser som Jesus berättade -
i samband med att Han svarade på lärjungarnas fråga -
om vad som är tecknet på Hans återkomst.
Nu är det dags för den tredje liknelsen som fortsätter på temat -
om hur Han förutsätter att vi lever och tjänar Honom -
medan vi väntar på Hans återkomst.
Denna gång blir det den kända liknelsen om de talenter -
som tjänarna fick att förvalta när deras Herre åkte till fjärran land.
Du vet väl att du kan skicka in kommentarer och frågor till oss?
Adressen är respons@himlentv7.se
Du får svar per e-post på frågan och det kan också komma -
så att vi behandlar den här frågan i kommande avsnitt i serien.
Du kan även ladda ner dokument med alla bibelverser vi behandlar -
i detta avsnitt på seriens webbsida och studera dem på egen hand -
eller i en grupp. Vi är som vanligt tre i studion, -
vi har Robert Adams, välkommen och Kenneth Wittick, välkommen.
Den här gången fortsätter vi alltså från Matt 25:14-30. Välkommen, Kenneth.
Tack, Kenneth. Talenten som det talas om här är ju något som egentligen -
är enormt stort. En talent är en förmögenhet som motsvarar ungefär -
6 000 denarer som motsvarar ungefär tjugo årslöner för en enkel arbetsman.
Så vi talar faktiskt alltså om en stor förmögenhet och två talenter -
var ju då ungefär fyrtio årslöner och fem talenter hundra årslöner.
Vi talar om så stora saker att vi kan inse från början att det handlar om -
för tjänarna att göra något utöver sina naturliga förmågor.
Det var ju inte något som de kunde tänka: "Han klarar det, men inte hon" -
utan vi måste alla ta trons steg. Det är det att vi får gåvor -
men vi kan inte titta på att andra är så mycket mer begåvade än jag -
eller att andra är mindre utan vi har alla ett ansvar inför Gud -
för det vi har fått och de uppgifter som Han ger -
går alltid lite över våra egna förmågor -
så att vi måste ta ett trossteg och gå i trons lydnad och se på Honom, -
och inte på våra egna förtjänster eller egna krafter.
Sedan när vi har gjort det kan Han säga "Väl gjort, min tjänare" -
och sedan ger Han oss mer uppgifter och varje gång kräver det -
lite mer muskler men våra muskler växer ju och då får vi alltid lite mer.
Det är alltid den som är trogen i det lilla som får mer ansvar därefter.
Men det som hände här med den här otrogne tjänaren.
Han handlade i otro och gick alltså inte i denna trons lydnad.
Många säger: "Gud kan inte använda mig" och man tror att man är ödmjuk.
Men det är egentligen inte ödmjukhet utan falsk ödmjukhet.
För då säger man att Gud inte vet vad Han gör. "Jag vet bättre."
Men har Gud gett dig en uppgift så förväntar Han sig att du går -
med Hans Andes hjälp, i Hans Andes kraft, framåt.
Det är Han som har ansvar.
Har Han gett dig en uppgift så ansvarar Han för att utrusta dig.
Han kallar inte de utrustade utan utrustar de kallade.
Det är bekant, många har hört det. Detta måste vi komma ihåg.
Jag tror att vi alla också har mycket erfarenhet av det här.
Jag skulle ju till exempel inte stå här och undervisa om jag inte -
hade varit lydig och gått in och undervisat i smågrupper hemma.
Sedan blev det lite mer och lite mer, sedan blev det smågrupper igen -
men jag gör ingen skillnad. Men det är så man växer och blir van -
och då går man i trons lydnad och inte föraktar något Han ger oss att göra.
Det är rätt så allvarligt det här att vi förnekar en uppgift som Han ger oss -
eller att vi förringar det eller säger "Jag klarar det inte" -
om Han har gett det åt dig. I Upp 21 så räknas de fega -
bland dem som syndar stort, som till exempel mördare eller älskar lögnen.
Det räknas alltså bland de otroende, de som är fega.
Så vi ska vara försiktiga med att vara fega eller klä oss i falsk ödmjukhet.
Det ser inte Gud med blidhet på. Det kan vi se här hur Han till och med -
kastar dem i eldsjön och det kan vi läsa om i Upp 21:8.
Det är alltså allvarligt det här med att vara feg och gå i olydnad.
Just som jag sade innan så växer vi ju med våra uppgifter som Han ger oss -
och egentligen gäller ju det att vi måste dö från oss själva.
Vi måste dö från fruktan inför människorna att jag snubblar -
och gör fel. Ibland låter Han oss göra det bara för att vi ska hålla oss -
ödmjuka på rätt sätt till Honom och inte tro att allt bara är vår förtjänst.
Den faran finns ju alltid. Men vi ska inte se på om människor applåderar -
eller inte, utan har vi varit trogna. Han tittar inte på om vi har nått goda -
resultat eller hur stora vinster vi har gjort utan har jag varit trogen?
Har du varit trogen det Han har gett dig, det är det Han tittar på.
Och Paulus skriver i Rom 1:5 att målsättningen -
med hans undervisning var att föra alla folk till trons lydnad.
Det står att "Genom honom" alltså genom Jesus -
"har vi fått nåd och apostlaämbete för att föra människor av alla folk -
till trons lydnad för hans namns skull." Alltså när vi vandrar i trons lydnad -
och inte är fega utan frimodiga i Honom och lydiga Honom -
då ger vi ära till Hans namn. Och människor tittar och ser -
våra gärningar som vi gör för Hans ära och då prisar de Fadern.
Sedan finns det ett spännande ställe i Ef 2 där det står så här: -
"Han har uppväckt oss med honom och satt oss med honom -
i den himmelska världen, i Kristus Jesus, för att i kommande tider" -
alltså inte i denna tid utan "i kommande tider visa -
sin överväldigande rika nåd genom godhet mot oss i Kristus Jesus."
Vad är dessa kommande tider? Det är bland annat det vi har talat om innan -
i flera program om det Messianska Kungariket och sedan i det eviga riket.
Till exempel i Upp 2 i brevet till Tyatira -
kan vi läsa just om dessa saker som Han har planerat -
för dem som har varit troende och förvaltat sina talenter väl.
Då får dessa dubbelt upp eller vad det sedan är och får mer ansvar.
Man får alltså inte bara en slags belöning -
utan den belöning vi får är mer ansvar, alltså fler uppgifter.
Det blir inte att "Okej, nu får du sitta på tronen där och bara vila" -
utan vi får mer uppgifter. Och det är en glädje att tjäna.
Vi läser från Upp 2.
Där ser man igen, det utökas hela tiden när man vandrar.
Vad är då belöningen? Jo, i 26-29.
Hör vad Anden säger till dig!
Vill kanske du, Robert kommentera den här liknelsen?
Ja, jag vill återigen tala om grundvalarna till det Jesus säger här.
Ni kan helt enkelt kalla mig för "Herr Sammanhang" -
efter att jag i de senaste avsnitten har betonat konceptet av sammanhanget -
omkring det Jesus säger. Det är så viktigt när vi ser på det Han säger här.
För grunden till dessa liknelser som Jesus talar om, eller berättar här -
är Hans ankomst som Han nämnde i kapitel 24.
Han sade att den skulle vara synlig, att den skulle ske i härlighet, -
och att den skulle ske precis efter en kort tid av stor vedermöda.
Nu är Han i processen där Han förklarar mer om denna ankomst -
och vad den innebär för dem som tror på Honom.
Detta är ytterligare en liknelse i raden av liknelser som vi har sett på -
i de senaste programmen och jag tror att du kan se om du har följt med -
att det finns en likhet mellan dessa liknelser, för varje liknelse talar om -
en ankomst och en uppdelning bland dem som tillhör den som ska komma.
Vi ser samma sak i liknelsen om talenterna.
Jesus refererar faktiskt även till denna händelse i Matt 16 -
precis vid kapitlets slut. Han säger: "Människosonen ska komma -
i sin Fars härlighet med sina änglar, och då ska han löna var och en -
efter hans gärningar." Så det är denna sanning denna liknelse belyser, -
att när Jesus kommer ska Han bedöma alla sina efterföljare -
och belöna eller tukta och bestraffa dem i enlighet med det de har gjort.
Och detta är samma sak som jag tror att aposteln Paulus skrev i 2 Kor 5 -
där han skrev att "Vi måste alla träda fram inför Kristi domstol, -
för att var och en ska få igen vad han har gjort här i livet, gott eller ont."
Så jag tror att Paulus kanske hade Jesu liknelse i åtanke -
för Paulus sade att vi ska belönas i enlighet med det vi har gjort.
Vi blir bedömda efter det vi har gjort, gott eller ont.
Vi ser något gott i denna liknelse som två av tjänarna gjorde -
och den tredje gjorde något dåligt. Vi kan tro att han inte syndade -
eller var direkt olydig mot de tio budorden eller något sådant -
så vi kan undra varför denne man fick ett så hårt straff.
Saken är den att han tog emot något från sin Herre, han tog emot en talent.
Och det är en enorm summa pengar, kanske tio miljoner kronor -
och de andra tog emot i enlighet med sin förmåga. Det står att Han gav -
"åt var och en efter hans förmåga". Jag tror inte att Herren ålägger oss -
mer än Han ser att vi kan använda. Men Han har gett var och en av oss -
något att göra i Hans rike nu, så att vi kan vara förberedda -
och använda dessa saker till Hans ära så att vi kan delta i det fysiska, -
synliga riket som kommer när Jesus kommer tillbaka.
Så jag tror att Jesus säger här att vi måste använda det Han har gett oss -
och jag tror att det är viktigt att förstå att dessa två goda tjänare -
som fick två olika summor, fick båda samma eloge av Herren.
Han sade exakt samma ord till båda: "Bra, du gode och trogne tjänare!"
Så det de gjorde var att de fördubblade det de hade.
De investerade det de fick och dubblerade det de hade -
och jag tror att detta är något Gud vill göra i våra liv.
Vad Han än har gett dig så vill Han fördubbla det -
så det kan bli en välsignelse för andra och Herren.
Så vi ska inte vara som den otrogne tjänaren -
som faktiskt inte gjorde någonting med det Herren hade gett honom.
Det var felet med honom. Han missbrukade inte det han fått.
Han gav inte bort det eller något liknande, han bara begravde det.
Han gömde det och investerade det inte. Men jag tror att Herren vill -
att vi ska investera det vi har fått, inte gömma undan det -
utan använda det till Hans ära. Jag tror att vi kan lära oss mycket -
av denna liknelse. För Jesus är i processen där Han talar om -
hur Hans ankomst kommer att bli och hur Han ska bedöma sina efterföljare -
när Han kommer tillbaka, och detta inkluderar dig och mig, -
oss som tror på Herren Jesus Kristus. En dag ska vi stå inför Kristi domstol -
och bedömas av Honom och jag hoppas och ber att du ska vara -
en av dem som hör dessa ord: "Bra, du gode och trogne tjänare!"
Jag tänker på att när man blir rättfärdiggjord av tro -
så gör det mig ju inte passiv. Att bli rättfärdiggjord av tro -
gör att jag har frid med Gud och det ger mig en frimodighet -
att också vara verksam, göra det Gud vill.
Det står på andra ställen i bland annat Kol att vi ska "ikläda oss Kristus".
Det är inte bara en andlig grej utan det betyder att jag får en förmåga -
från Gud att utföra nånting liknande det Jesus gjorde.
Så ett kristet liv som inte handlar och gör någonting -
är inte ett kristet liv. Går man då till Upp 19 står det väldigt tydligt -
skrivet om bruden när det står att tiden för bröllopet har kommit -
och "bruden har gjort sig redo". Alltså hon är redo för bröllopet.
Och så fortsätter texten och säger att hon har fått rättighet -
att klä sig i det vita linnet. I vissa översättningar är det egentligen -
lite felöversatt för det står så här, att det vita linnet -
är de heligas rättfärdiga gärningar.
Så har jag inte gärningar så har jag ingen brudklänning.
Jag har ingen bruddräkt och precis som den här texten också säger -
hade den som grävde ner sin talent ingenting att ge.
Då är det viktigt att förstå att det inte är en prestation -
utan det är en frukt av att jag har det rätt ställt med Gud.
Och ställer man en sådan fråga till varje kristen "Vill du bli lik Jesus?" -
så tror jag att alla säger "Ja, jag vill bli lik Jesus".
Vad gjorde Jesus? Han gick omkring, Han gjorde gott, Han botade alla -
som var sjuka och befriade alla som var i djävulens våld.
Det är också vår uppgift i dag. Så rättfärdiggörelsen av tro -
skapar inte passiva kristna vilket vi ofta ändå på något sätt ser -
utan det skapar en frimodighet därför att jag har det rätt ställt med Gud.
Så jag tror att det är viktigt att se den här helheten.
Om vi tittar på det här i Luk 19 har vi rätt så motsvarande liknelse -
och där får ju då tio lärjungar eller tio tjänare ett pund -
och sedan sätter in dem och förökar dem -
så det är en motsvarande situation men där får vi ju också höra -
hur den här kungen eller herren åkte iväg bort för att hämta sin krona -
för att bli utnämnd till kung. Det baseras troligtvis -
på Herodes son Archelaos som efter faderns död fyra år f.Kr. -
reste till Rom för att få sin kungatitel.Då visste man inte -
om han skulle komma tillbaka. Då fanns det en viss maktkamp -
och de som vågade säga "jag är Archelaos tjänare" och gå ut med det -
de tog ju också en risk att "kanske han inte kommer tillbaka" -
och då har man ju tagit "fiendens sida" och sedan såklart tvärtom.
Det här blir då också en fråga, vågar vi nu visa att vi är Hans tjänare -
i denna tid, vågar vi ta den risken? Vågar vi ställa ut vårt namn?
Vågar vi erkänna Honom offentligt och låta våra gåvor bli synliga, -
låta våra gärningar bli synliga inför människor, låta vår tro bli synlig, -
vem är vår Herre? Jag tror det handlar mycket om detta.
Även om de är två så är de mycket liknande liknelser -
och i båda åker herren iväg och kommer sedan tillbaka -
och det var dem som hade visat sig vara trogna och gjort det öppet -
och tagit den risken och trott det han sade att han kommer tillbaka -
det var de som senare fick tio eller fem städer att förvalta.
När de hade fått det att öka, just investerat sin tid, sin talent -
eller det de hade fått. Så jag tror att det här knyter an mycket väl -
till just Jesu återkomst. I synnerhet ju närmare vi kommer Hans återkomst -
desto svårare blir det att öppet tjäna Honom.
Och desto mer kostar det oss. Vågar och vill vi betala det priset?
Det som är viktigt att då veta, Jesus säger ju att: -
"om ni skäms för Mig här och nu" kommer Han att skämmas -
för oss inför Fadern och änglarna vilket betyder -
att då har vi nog inget tillträde dit. Så det är mycket allvarligt.
- Ja, problemet med den otrogne tjänaren, -
vilket kommer från hans egen mun, han säger: "Jag var rädd".
Han var rädd för konsekvenserna, rädd att använda det han fått, -
han var rädd för sin Herre, han var bara rädd.
Därför gömde han sin Herres pengar.
Men tjänaren trodde att detta var en bra ursäkt.
Men när Jesus, eller herren, när han kommer beskriver han honom -
som en "lat tjänare". Detta var hans problem, han var lat och rädd.
Så vi behöver vara fyllda med den Helige Ande, fulla av mod -
och inte vara rädda för människor, inte vara rädda för att använda -
det vi har fått utan vi kan vara modiga i Herren och sköta Hans affärer -
och inte vara lata tjänare för det får allvarliga konsekvenser.
- Ja, jag tänker bara tillbaka när jag själv tog emot Jesus -
som artonårig kille och i början så hade jag inte upplevt den Helige -
Andes fullhet, dopet i den Helige Ande som man kallar det, och -
jag hade absolut ingen frimodighet att vittna för mina skolkompisar -
men sedan när jag blev fylld med den Helige Ande så bara bubblade det ut -
och det finns något i detta att tar jag på mig Kristus så finns det en kraft -
som det står: "han som är i er är större än den som är i världen" -
Johannes säger: "detta är den seger som har besegrat världen: vår tro."
Det finns alltså någonting i den gåva som vi får som är större, -
talenten är större än den här världen, som gör att jag vågar komma ut.
Och varje gång man gör det känner man tillfredsställelse och glädje.
Det är som Jesus sade att Han ger oss en hjälpare som ger oss kraft -
så att vi kan gå ut och vittna. Det var inte bara för oss själva, -
att bara ligga i den Helige Andes när- varo utan för att göra Hans gärningar.
Kenneth, vill du ta och be till slut?
Himmelske Fader, vi tackar Dig för att Du har gett varenda en -
som har tagit emot Dig som sin Herre och Frälsare, en talent.
Och nu ber vi, himmelske Fader, att alla troende -
verkligen ska få multiplicera det Du har gett.
Låt den Helige Andes smörjelse och visdom komma in i våra liv -
så att vi har en frimodighet att tala, förkunna och utföra Kristi gärningar -
där vi går fram. Herre, Du ser hur det är i Finland där vi ibland har -
så svårt att få upp vår mun och vittna om Dig, Herre, vi vill bryta den här -
människofruktan och begära en smörjelse så att evangeliet -
blir förkunnat med makt och med myndighet, med under och tecken, -
i Jesu namn, amen.
Herre, vi ber att vi ska vara som de trogna tjänarna.
Vi ber att vi ska använda det Du har gett oss.
Hjälp oss Fader, genom Din Helige Ande att mångdubbla det Du gett oss -
så att Du gläder Dig över oss när Du kommer tillbaka, Herre.
Vi vill gå in i vår Herres glädje som Du sade i liknelsen.
Vi vill erfara det Du lovade dem som är trogna, goda och kloka tjänare.
Vi vill vara sådana som gläder Dig, Fader och behagar Dig, Herre, -
så att Du kan säga: "Bra, du gode och trogne tjänare!"
Vi vill höra dessa ord, Fader. Vi vill höra att Du gläder Dig över oss.
Hjälp oss att leva i ljuset av Din ankomst. Hjälp oss att leva varje dag -
och tänka på Din ankomst, tänka på den stund då vi står inför Dig -
för att redogöra för våra liv, så att vi använder våra talenter på ett vist sätt.
Att vi använder vår tid på ett vist sätt, allt till Ditt namns ära.
Vi ber detta i Jesu namn, amen.
Tack, Kenneth och Robert och tack för att du har varit med.
Ta den här uppmaningen och gå fri- modigt fram i den Helige Andes kraft -
och vittna om Honom och gör de goda gärningar -
som Han redan har förberett för dig. Välkommen att lyssna nästa gång.
Då talar vi om den sista liknelsen i det här kapitlet. Välkomna åter.
Programmet du just har sett har kommit till dig genom Himlen TV7.
Denna kanals mål är att ge program som både bygger upp dig i tron -
och utmanar dig att leva heligt för Gud.
Jag hoppas du vill visa din upp- skattning med att stödja Himlen TV7.
Det kan du göra genom att be för programproduktionen -
samt genom att ge av dina pengar. Jag uppmuntrar dig att göra båda -
till Guds ära och för varje tittares bästa.
Översättning: Åsa Eriksson Himlen TV7