Eräällä lounaalla sain olkapää- kosketuksen naiselta, -
joka kertoi puolisonsa kanssa rukoilleensa perheemme puolesta, -
kun me olimme silloin myrskyn silmässä.
Tänään saamme kohdata tämän puolison, -
jolla on sydämellä paitsi rukous, myös kristittyjen yhteys.
Lämpimästi tervetuloa Kulmakivi-ohjelmaan -
Aki Liukko Vaajakoskelta. - Kiitos.
Kerro ensiksi vaikka, että millaisen perheen keskellä olet saanut elää.
Eli keitä perheeseesi kuuluu?
Lapsuuden perhe oli uskovainen perhe.
Mulla on 2 vanhempaa veljeä ja 1 nuorempi veli.
Ja sitten isä ja äiti halusi vielä tytön.
Ottivat kasvattitytön, eli mulla on myös kasvattisisar.
Äitini oli perhepäivähoitaja ja isä veturinkuljettaja, -
erittäin aktiivisia seurakunnassa.
Äitini oli paljon keittiöllä leireillä emäntänä.
Isäni on taas semmoinen, että osaa melkein kaikkea ja tekee myös.
He näyttivät kyllä niin hyvää esimerkkiä elämässä, -
että olen todella kiitollinen siitä.
Meillä on 2 lasta. Vanhempi Salla ja nuorempi Tero.
Salla on ollut naimisissa jo monta vuotta.
Heillä on 2 lasta, tyttö ja poika.
Eli olen kaksinkertainen isoisä.
Poikani Tero meni vasta reilu vuosi sitten naimisiin. - Joo.
Olen kuullut, että olet jäänyt eläkkeelle.
Eli kerro, mistä olet jäänyt eläkkeelle?
Valmistuin 1979 Mikkelin tekusta, -
ja sain heti työpaikan Valiolta, Jyväskylän meijeriltä.
Olen palvellut 43 vuotta.
Oho, pitkä aika. - Kyllä.
90-luvulla olin vastuussa -
Jyväskylän meijerin pakkaus- ja varastointitoiminnoista.
Sitten minut kutsuttiin v. 2000 alussa -
Helsingin kehitysosaston puolelle.
Kun jäin eläkkeelle, -
niin sain Pelle Pelottoman pikku apulaisen rosterihitsattuna -
Valion työkavereilta.
Tehtäväni on ollut kulkea 5-10 vuotta etuajassa -
tässä maailmassa.
Robottikeräilyn, robottien kanssa olen pyörinyt paljon 20 vuotta.
Olen saanut olla automatisoimassa siellä -
nimenomaan raskaampia työvaiheita.
Tänä päivänä Valiolla on varmaan 200 robottia.
Olen ollut toiveammatissa.
Sanoit, että logistiikka on sun lempipuuhaa myös.
Se on ollut Valiolla.
Se on tärkeä osa Valion toimintaa, -
että logistiikkakustannukset saadaan minimoitua, -
mutta yhtä lailla seurakunta- ja kotihommissa se näkyy kyllä.
Otetaan vaikka seurakunnan talkoot, -
niin ne on minulle oikein semmoinen haaste, -
että miten saan ne sujumaan.
Että kaikki sujuu hyvin. - Kyllä.
Puhuit seurakunnasta. Olet ollut seurakunnanjohtajana myös.
Olen ollut reilu 10 v. Vaajakosken baptistiseurakunnan johtajana.
Se on myös logistiikkaa saada, -
löytää ihmisille oikea paikka toimia.
Se on mielestäni kaikkein tärkeintä seurakunnassa, -
että jokainen toimii niillä lahjoilla, mitkä Jumala on hänelle antanut.
Se on sun sydämen asia vahvasti.
Joo, kyllä. Sieltä ehkä et olekaan jäänyt eläkkeelle, vai kuinka?
No, joo. En todellakaan.
Päivät on todella täysiä tänä päivänä.
Joskus olen miettinyt.
Voi olla, että seurakunnasta voi tulla 20 puhelua, mitä hoidan.
Ajattelin, että ei tätä oikeastaan voi työaikana hoitaakaan.
Ihmiset haluaa yhteyttä. Niillä on asiaa ja minulla on asiaa.
Seurakunta on myös logistiikkayritys siinä mielessä, -
että meillä on vain maailman paras viesti. - Niinpä, aivan.
Paras sanoma kuljetettavana. - Kyllä.
Kerro sitten, että miten alun perin löysit tämän elämäsi polun -
ja suhteen Jeesukseen?
Kuten kerroin, isäni ja äitini on ollut paljon leirillä emäntänä.
Hyvin nuoresta pitäen, koska he lähtivät leirille emäntänä, -
niin lapset lähti myös.
Olen ollut paljon leireillä.
12-vuotiaana, Koskenpään Mon Repossa, oli talvileiri, hiihtoleiri.
Siellä oli Jouko Neulanen leirinvetäjänä.
Muistan sen yhden arki-illan, kun sain polvistua, -
polvistua tuolin eteen ja -
Jouko julisti syntini anteeksi ja -
siitä se tie alkoi.
Sillä leirillä vanhempani eivät olleet emäntänä.
Kun pääsin kotiin, niin kerroin tietysti asian.
Samalla tietysti sain pyytää anteeksi asioita.
Joo. Tuli niin kuin puhdistus mieleen.
Aivan. Suurenmoinen ilo. Kyllä.
Mahtava voitto. Taivaassa tuuletettiin sinä hetkenä.
Kotonakin. - Kotonakin, joo varmasti.
Sun puolesta oli paljon rukoiltu, kun olit pieni.
Äitini on esimerkillinen rukoilija.
Kerro vähän lisää asioista, joiden parissa voimaannut.
Kyllä se on rukous yhdellä sanalla sanottuna.
Joo, se on tärkeimpiä. - Kyllä.
Siis tänä päivänä olen oppinut rukoilemaan.
Käytän todella paljon rukouksiin aikaa.
Päivisin tällä iällä tulee herättyä aamulla.
Siellä on ensimmäinen rukoussessio.
Se on mahtava työkalu.
Ensinnäkin sehän on keskustelua Jumalan kanssa.
Jos joku muuttuu, niin minä muutun siinä, -
koska ei Jumalalla ole mitään tarvetta muuttua.
Sitten se on myös vaikutuskanava, valtava vaikutuskanava.
Jumala on sanonut Sanassaan, näin olen ymmärtänyt, -
että mitään ei täällä tapahdu ilman rukousta.
Jumala haluaa, että Hänen omansa rukoilevat sitä asiaa, -
koska jo Sanan alussa kerrotaan, -
että Jumala antoi kaiken vallan ihmiselle.
Hän ei ole ottanut valtaa pois.
Hän haluaa, että ihminen pyytää sitä asiaa.
Tärkeintä on, että osaamme pyytää Jumalan mielen mukaisia asioita.
Silloin se asia tapahtuu.
Monet eivät tiedä, että heidän puolestaan rukoillaan.
Se on aivan siis...
Meillä on työkalu, jolla me voidaan vaikuttaa lähimmäiseen -
negatiivisesti tai positiivisesti.
Ennen kaikkea saamme siunata lähimmäisiä -
ja rukoilla heidän puolestaan. Se on valtava työkalu.
Ja ennen kaikkea se, että me annamme -
oman tahtomme Jumalan alle.
Se pitää tehdä melkein joka asiassa, -
jos me haluamme, että päivämme onnistuu.
Totta kai meillä on suunnitelmia. Näin pitääkin olla.
Mutta jokainen suunnitelma, kun sitä toteutetaan, -
pitää viedä Jumalan tahdon alle. - Kyllä.
Siinä olen oppinut tosi paljon.
Jumala voi sulkea oven tai avata.
Kun Jumala avaa, niin sitä ei kukaan voi sulkea.
Tätä kun etsitään, niin voi illalla huomata, -
että monessa pienessä asiassa Jumala on johtanut.
Monta ylimääräistä askelta on säästynyt.
Ja se, että Jumala saa päättää, -
niin se on varmasti minulle parempi.
Jälkeenpäin huomaa, kuinka hyvin Jumala päättää puolestani, -
että voisin olla enemmän pettynyt, jos suunnitelmani aina toteutuisi.
Kun puhuit rukouksesta, niin kerro, -
miten olet kokenut vanhempien esirukouksen voiman -
omassa elämässä?
Onko tapahtunut ihmeellisiä asioita?
Todella paljon.
6-vuotiaana olin vanhemman veljen kanssa -
ehkä ensimäistä kertaa uimalaitoksella Jyskässä.
Olin silloin jo vähän pitempi ikäisekseni, -
niin varmaan kaverit luuli, että olen vanhempi.
Joku niistä tönäisi minut laiturilta järveen.
Muistan vieläkin ne laudat, kun menin upoksiin -
ja näin ne poikkilaudat.
Onneksi vanhempi veljeni oli ajan tasalla, -
hyppäsi perään ja raahasi minut rantaan.
Et osannut uida? - En.
Sanoisin, että äitini ja isäni rukoukset 'Varjele lapsiani' oli siinä.
Näitä on monta eri tapausta.
20-vuotiaana halusin tehdä kaikki itse.
Tein puusorvia, -
ja Esabin hitsauskoneella hitsasin.
Siihen tuli tämmöinen...
Myöhemmin tuli selville, että siinä on tyyppivika, -
jännite vuotaa maajohtoon.
Laitoin maajohtoa siihen, -
tartuin maajohtoon kiinni, että laitan sen runkoon kiinni.
Toinen käsi oli sorvirungossa kiinni.
Jouduin sähköiskuun, eli en päässyt siitä pois.
Mutta onneksi vieressä oli isäni, joka repi minut siitä irti.
Siihen olisin jäänyt.
Ei siinä olisi ollut mahdollisuutta itse päästä irti.
Näitä tilanteita on varmaan puolen tusinaa, -
joissa olen ollut todella lähellä -
joko loukkaantua vakavasti tai ihan menehtyä siinä.
Isän ja äidin rukoukset kantaa. - Kyllä ne kantaa.
Sitä kautta sinua on valmisteltu rukoustaistelijaksi -
muiden puolesta sitten, kun oot aikuistunut.
Kyllä, juuri näin.
Ja oppinut näkemään, mitä kaikkea...
Siis se on valtava työkalu se rukous.
Se muuttaa minua, mutta se antaa myös elämälle sisällön.
Ja kun me pyydetään, niin me osataan tehdä oikeita ratkaisuja.
Isä meidän -rukouksessa me rukoillaan, -
että Sinun tahtosi tapahtuisi.
Kun Jumalan tahto tapahtuu meidän elämässä...
Tänä päivänä kiertelen jonkun verran.
Kun kävin Tampereella hakemassa tavaraa remonttikohteeseen, -
niin huomasin, että se ajorinki, -
kun kävin kahdeksasta eri paikasta hakemassa tavaraa, -
niin omat suunnitelmani meni päivällä vähän ristiin -
mutta lopputulos oli todella hieno. Oikeassa järjestyksessä.
Ihan tällaisia pieniä minulle tärkeitä asioita.
Joku toinen sanoo, että se on sattumaa.
Minä sanon, että siinä on Jumalan johdatus mukana.
Sen tuntee sisimmässään, että tässä on joku ylhäinen käsi.
Kyllä. Tätä tapahtuu joka päivä minulle tänä päivänä.
Sitä näkee ehkä paremmin ja paremmin, -
kun oppii rukouksen maailmaan.
Nimenomaan, kun antaa ratkaisu- vallan Jumalalle joka asiassa.
Se on oleellista.
Ei voi sanoa, 'Kaikki muut annan Jumalalle mutta en tätä asiaa'.
Silloin sä menetät sen. Koska se on kaikki tai ei mitään.
Jumala ei tarvitse välttämättä rukouksiamme, -
mutta me tarvitaan niitä.
Varmaan niitten kautta meille hahmottuu, mitä ja miten rukoilla.
Kun Jumala antoi minulle kielilläpuhumisen armolahjan, -
niin puhun tosi paljon tänä päivänä kielillä, kun rukoilen.
Sitä voi ohjata sillä tavalla, että sulla on joku henkilö tai asia mielessä.
Rukoilet ymmärryksellä sen asian puolesta.
Kun ei ole ajatusta, niin voit vaihtaa kielillä rukoiluun.
Ja taas rukoilet ymmärryksellä, ja näin.
Se on aivan ihmeellinen maailma. - Se on.
Ja se on niin kuin hätäapu.
Kun ei ole omia sanoja enää rukoilla jotain asiaa, -
niin se kielilläpuhuminen ja -rukoileminen -
vie sitä asiaa Jumalan tahtomalla tavalla eteenpäin.
Kyllä. Siinä on salaisuus. - Siinä on salaisuus.
Tämä seurakunta tarvitsee tänä päivänä.
Siis rakastan rukoilua. - Joo.
Olet sanonut joskus, -
että on nyt hedelmällinen aika nostaa lippu salkoon.
Mitä tarkoitit silloin sillä?
Tämä nykyinen maailma -
on aika hämmästyttävässä tilanteessa.
Olen matemaatikko jollain määrin -
ja ymmärrän numeroita omasta mielestä paljon.
Luen paljon historiaa, tekniikkaa ja muuta.
Ja tänä päivänä -
tämä, että minulle kaikki. Minä itse saan määrätä kaikki.
Myös tämä, että Jumala kielletään tästä maailmasta.
Jos otan jonkun fysikaalisen asian eteen -
ja sieltä joku tekijä hävitetään pois, niin lopputulos on väärä.
Ihmettelen tänä päivänä mielessäni sitä, -
että kun Jumala jätetään pois tästä kuviosta, niin mitä siitä seuraa.
Eihän me voida millään edes puolustaa sitä, -
että toista ihmistä ei saa tappaa, jos ne on vaan ihmisten sääntöjä.
Mutta kun Jumala on antanut sen meidän sydämeen, -
niin kaikki tietää, että ihmisen tappaminen on väärin.
Se tulee Jumalalta. Ilman Jumalaa me voitaisiin sopia tästä.
Elämän varjeleminen tulee Jumalalta.
On hyvä, että naisten asemaa esimerkiksi on parannettu, -
koska se on ollut väärässä tilanteessa.
Mutta jos me mennään toiselle puolelle ojaa.
Jos ajattelen jotain aborttioikeutta, -
niin totta kai nainen saa määrätä omasta kehostaan.
Mutta jos me otetaan siihen hedelmöittynyt lapsi.
Se hedelmöittyy sillä hetkellä, kun me tiedämme, -
että hedelmöittyminen on tapahtunut.
Jos oletetaan lapsen syntymään saakka, -
niin ei ole tilannetta, missä sikiö muuttuu ihmiseksi.
Se on heti alun perin Jumalan luoma asia.
Ja nyt kysytään sitä, että onko syntymättömällä lapsella oikeuksia.
Voittaako ne naisen itsemääräämisoikeuden.
Meillä on Taivaassa joka vuosi -
Suomestakin melkein 10 000 uutta sikiötä.
Ja kun menen Taivaaseen, niin löydän ne.
Ne ovat odottamassa, kasvamassa.
Minulla on myös yksi sisarus.
Äitini sai keskenmenon jälkeeni, -
ja mielenkiinnolla odotan uutta veljeä tai sisarta, -
kun pääsen Taivaaseen.
Eli lipun nostamisella tarkoitat myös sitä, -
että erilaisten asioiden suhteen on aika tulla näkyväksi.
Kyllä, ja se pitää tehdä hienovaraisesti.
Ei siinä syyttelyä tarvitse.
Tarvitsee kertoa oma mielipide näistä asioista syyttämättä ketään.
Mitä Jumala on puhunut omalle sydämelle tästä asiasta.
Aki, ohjelma-aikamme alkaa olla päätöksessä, -
mutta jatketaan tästä seuraavassa jaksossa lisää.
Kiitos kaikesta, mitä olet jakanut.
Se on ollut arvokasta ja antoisaa kuultavaa. Kiitos. - Ole hyvä.
Kiitos sinulle, että olit läsnä tässä hetkessä.
Jumalalla on jatkuvasti avoimet ovet juuri sinulle.
Nähdään. Hei.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist
Sinä myös löysit lämpimän tulen lähelle, löysit TV7:n äärelle.
Jotta TV7 pysyisi palavana, se tarvitsee tukeasi.
Voit soittaa sen numeroon 0600-10177, -
jolloin puhelun hinta on noin 12 euroa.
Tai voit lähettää tukesi tilille -
käyttämällä ruudussa näkyvää viitenumeroa.
Saajana on Ristin Tuki ry.
Lämmin kiitos, että olet mukana. Nähdään. Hei.