Eräässä TV7:n Käännekohta-ohjelmassa -
toimittaja sanoi seuraavan lauseen: -
"He luulivat haudanneensa sinut, mutta he eivät tienneet, -
että sinä olet siemen."
Tämä lause sopii erityisesti Jeesukseen, -
mutta se sopii myös kristittyihin, -
niin myös tämän päivän haastateltavaan.
Lauri Hallikainen, lämpimästi tervetuloa Kulmakivi-ohjelmaan.
Kiitos.
On hienoa, että pidit tätä hetkeä tärkeänä -
ja sait järjestymään aikaa tähän haastatteluun.
Kiitos, että järjestit meille viihtyisän paikan täältä Kuopion keskustasta.
Kiitos, kun tulitte.
Ihan aluksi, kerro missä olet syntynyt -
ja millainen oli lapsuuden kotisi?
Syntymäpaikkani on Kaavi, Sivakkavaaran Rovevaara.
Siellä vaaramaisemissa, -
korpien ja salojen keskellä.
Entä mikä on mielestäsi tärkein perintö, -
jonka olet vanhemmiltasi saanut?
Vanhempani teki uskonratkaisun 50-luvulla. - Joo.
Ja minä -63 vuonna synnyin.
Minä olin, -
voi sanoa suuresti, että oli hyvin onnellinen asia, -
että synnyin kristittyjen vanhempien pojaksi.
Ja erityisesti isä rakasti -
meitä lapsia Jumalan rakkaudella.
Ja se tuli niin kuin käytännön tasolle.
Syntymäkodin perheessä oli paljon vastoinkäymisiä, -
jotka ovat kuitenkin jääneet minulle.
Vaikka vanhemmat yritti suojella niiltä kauheilta tapahtumilta, -
mitä silloin tapahtui.
Eero...
Eero-veljen, pikkuveli Eeron hukkuminen -
ja Elli-siskon kuolema 22-vuotiaana silloin.
Ja yksi veli, joka on mulle kaikkein rakkain, -
Simo, niin hän sairastui vaikeaan skitsofreniaan silloin, -
silloin ihan murrosiässä.
Se ei ollut semmoista ruusuilla tanssimista.
Ei ollut helppoa, mutta uskonlahja oli vahva kivijalka kuitenkin, -
jonka sait lapsuuden kodista.
En olisi elossa ellen. - Joo.
Kerro lisää, miten tämä uskonelämän kasvu on sulla mennyt?
Alkoi lapsen uskosta ensin.
Missä tuli jotain merkkipaaluja?
Olin 14-ikäinen ja nukuin aitassa.
Olin jo katellut, kun Anttilan kuvasto tuli.
Olin vilkuillut niitä tyttöjä, jotka oli siellä bikinit päällä, -
eli hyvin nättejä tyttöjä.
Kaappasin lehden mukaan ja kattelin illalla sitä.
Tuli synnin tunto.
Katsoin ja kauhistuin.
Tuli sellainen synnintunto. En voinut mitään muuta kuin...
Tajusin, mitä tämä on. Ja tajusin, mikä tähän auttaa.
Polvistuin siellä aitassa siihen sängyn eteen -
ja pyysin yksinkertaisesti.
Pyhä Henki ohjasi sen rukouksen, -
että Jeesus, ota elämäni hallintaan.
Sitten tässä uskontaipaleella -
tapahtui vuonna 1982 armeijassa -
sinulle järkyttävä onnettomuus.
Kerro, mitä tapahtui ja mitä silloin koit?
Silloin varmaan tapahtui uskon- elämässäkin isoja mullistuksia.
Olin Kontiorannassa, palvelin.
Siellä olin kranaatinheitin- komppaniassa, -
siellä koulutuksessa.
Sitten oli loppusotaharjoitukseen lähtö Rovajärvelle, 1 kk leiri.
Minut oli määrätty meidän tulijoukkueen -
toisen heittimen lataajaksi.
Ja toimin siinä niin kuin ohjeet oli.
Sitten meidän heittimellä tapahtui kaksoislataus.
Ampuja laukaisi samalla hetkellä sen heittimen, -
kun olin jo toista kranaattia lataamassa piippuun.
Minulla oli se 12 kiloinen kranaatti tukevasti käsissäni.
Olin nostamassa sitä piipun suulle.
Silloin mun silmissä välähti.
Ja valtava räjähdys.
Silloin kirosin, kun tajusin, -
että nyt meni jotain pahasti pieleen.
Olin poissa omasta ruumistani -
ja siihen asti eletty elämäni -
meni niin kuin filminauhalta pikakelauksella läpi.
Kaikki tärkeimmät kohdat elämästäni.
Mutta sitten tämän jälkeen, -
tunnistin lähelläni Saatanan, -
persoonallisen pahan.
Ja tunsin, kuinka se tarttui minuun -
ja alkoi kuljettamaan minua alaspäin.
Tajusin, mitä on tapahtumassa.
Minua viedään alas Tuonelan kammottaviin kuiluihin.
Näin sinne alas.
Tiedättekö, näin siinä vielä sen viimeisenä -
ennen kuin tuli apu.
Näin sinne pimeyteen, -
mitä kammottava kauhistuttava näkymä.
Pimeys, jota ei voi sanoin kuvailla.
Mitä sinä sitten teit?
Muistin pyhäkoulussa isän...
Isä luki sen Raamatusta:
"Hädän hetkenä huuda Herraa Jeesusta apuun."
Ja sä huusit Jeesusta apuun, ja mitäs sitten?
Aivan niin kuin valot laitetaan pimeään huoneeseen, -
ympärilläni oli aivan ihmeellinen kirkkauden valo.
Ensimmäinen, johonka katseeni kiinnittyi, -
oli suunnaton, ihmeellinen tämä valon lähde.
Se oli pilven kaltainen, mutta se oli niin kuin ihmisen ruumis, -
mutta se oli niin kuin pilvi, ja tämä kirkkaus oli sitä täynnä.
Ja tästä lähti tämä kirkkaus, -
joka läksi kaikkialle siihen ihmeellisen ihanaan tilaan.
Tämän oikealla puolella oli valtava kallio, -
aivan suunnaton kallio.
Tämän kallion suojassa oli kaksi hahmoa.
Tiedätkö, heti heidät tunnistin.
He oli... Näin heistä rintakuvan, tätä myöten näin.
Heti tunnistin Eero-veljen.
Hän oli juuri sen ikäinen lapsi, 4-vuotias lapsi.
Sitten näin Elli-siskoni, -
joka oli ennen tätä onnettomuutta kuollut.
Seuraava aistimus oli, -
että minä olen tässä, elikkä... - Palasit takaisin?
Että olen omassa ruumissani.
Ja tiedätkö...
Sieraimissa oli ruudin käry ja veren maku suussa.
Tajusin, mitä on tapahtunut.
Heti tuli, tiedätkö, että ei voi olla totta, -
minussa on jotain kammottavaa. - Niin, se oli hirvittävä shokki.
Minä olen pahasti vammautunut.
Yritin avata silmiä, oli vaan pelkkää mustaa.
Ja jotain vaimeita ääniä kuulen.
Sitten muistin rynnäkkökiväärini siinä.
Epätoivo tuli heti sanomaan, -
että tapa ittes.
Aloin käsilläni hamuamaan sitä rynnäkkökivääriä.
Koska oli sotaharjoitus, niin se oli ladattu kovilla patruunoilla.
Tiesin, että se on siinä lähellä ja yritin sitä käsin.
Yritin, ja mitä kummaa, en tunne käsilläni.
Yritin ottaa kiinni, yritin tarttua.
Ja käsin ei tunnu mitään. Outo turtumus.
Sitten tajusin, että mun kädet, mulla ei ole käsiä.
Ja tiedättekö, silloin tämä...
On vähän samanlainen kauhu kuin se kauhu, -
jossa sielunvihollinen vei minua sinne alas pimeyteen, -
sinne pimeyteen, -
niin se samanlainen kamala kauhu... - Se tuli takaisin?
Tuli takasin.
Sitten kuulen, tiedättekö, ihmeellistä.
Kuulin äänen, jota ei kuulla korvilla.
Sydämelleni puhuttiin. Aivan yliluonnollinen tilanne.
Selkeästi kuulen rauhallisen miesäänen.
Se puhutteli nimeltä. Hän sanoi:
"Lauri, ole rauhassa. Sinulle ei tapahdu mitään."
Ja tiedätkö, silloin tuli sydämeen rauha.
Tajusin, että olen Jumalan käsissä.
Jumala ajatteli, että sinulla on vielä tehtävää täällä maan päällä.
No, ymmärrän nyt, että en ollut vielä valmis Taivaaseen.
Ja tajuan, että minun täytyy tulla syntiseksi.
Minun täytyy tulla armoa tarvitsevaksi.
Minun täytyi tulla syntiseksi armahdetuksi.
Ja, että tuntisin Jumalan paremmin täällä, -
kuin mitä siihen asti olin Hänet tuntenut sillä lapsen uskolla.
Sulla oli siinä monenlaisia operaatioita.
Sanoit aikaisemmin, että 24 leikkausta silmiin, kasvoihin ja käsiin.
Niin, siis joo.
Sen jälkeen olet opiskellut 4 v. näkövammaisten ammattikoulussa.
Sitten Kuopion kauppaopistossa merkonomiksi.
Mutta sitten, kun vuosia kului, -
niin erään kerran osallistuit näkövammaisten luontokurssille, -
ja siellä syntyi idea.
Kerro minkälaisen idean Jumala antoi sulle siellä?
Ja mitä sitten tapahtui?
Hannes Tiira ilmoitti meidän Airut-lehdessä, -
että hän pitää sokeille lintukurssia.
Se järjestettiin Tuusulan Onnelassa.
Huomasin, että Hanneksella oli semmoinen pieni nauhuri, -
ja sellainen haulikkomikki.
Seurasin häntä. Hän aina äänitteli.
Sanoin Hannekselle, että tuossa se saattaa olla se juttu.
Olen metsästäjä, ja tuohan on melkein sama kuin metsästää, -
että minusta tulee lintujen äänien metsästäjä. - Niinpä.
Ja katos tuota... - Siitä se lähti.
No kuule, lähti.
Ei mennyt pitkään, kun mulla oli jo äänityslaitteet, -
ja kauhea vimma päällä.
Perustit yrityksen sitten? - Se oli silloin -96.
Sitten -98 perustin Kultasoinnun. - Kultasoinnun?
Niin. Kun olin vähän markkina- tutkimusta tehnyt äänimaisemista.
Eli luonnon äänimaisema on niin kuin musiikki.
Kerro Lauri, mitä koet, kun äänität?
Millaisia ajatuksia sinulla liikkuu silloin?
Tiedätkö, siinä on häivähdys Taivaan kirkkaudesta luonnossa.
Se kokonaisuus.
Se on semmoinen. Ensinnäkin se todistaa Luojasta, -
mikä onkin valtavin todistus -
täällä ajassa oleville ihmisille.
Lauri, mikä Raamatun paikka on ollut semmoinen sulle tärkeä, -
ikään kuin pelastusrengas elämänkokemustesi keskellä?
"Usko Herraan Jeesukseen, niin sinä pelastut."
Mutta sitten toinen, Paavalin sana, -
Isän Jumalan sydämeltä:
"Ettemme luottaisi itseemme, vaan Jumalaan, joka kuolleet herättää."
Meidän luottamuksemme on maailman kaikkeuden hallitsijassa.
Maailman kaikkeuden hallitsijassa on meidän luottamuksemme.
Rukoilen nyt, että sinä Pyhä Henki voit -
aivan yliluonnollisesti vaikuttaa nyt heti miljoonissa ihmisissä.
Että Isä Sinä rakkaudessasi kutsut näitä sieluja, -
jotka ovat matkalla -
tuonelan kammottaviin kauhun kuiluihin, pimeyteen.
Anna tämä armotekosi toteutua niiden kohdalla, -
jotka eivät tunne vielä Sinua, Sinun poikaasi, -
ja tunnusta Häntä pojaksesi.
Sinä olet luotu Taivasta varten ystävä.
Meillä on rukoustiimi, ja rukouksessa näytettiin tällainen -
näkymä tästä herätyksestä, joka on lähdössä, sitä odotamme.
Se oli seuraavan kaltainen:
Ensin näytettiin Suomi, -
tämä meidän rakas isänmaa.
Sitten näytettiin Britannia.
Ja sitten, mikä suunnaton ihmeellinen näkymä!
Näytettiin tämä maaplaneetta, -
suunnattoman kaunis.
Se näytettiin tässä Jumalan kirkkaudessa niin, -
että Pyhä Risti oli tämän maapallon päällä.
Mitä se tarkoittaa?
Eli Suomen maaperältä lähtevä herätys, joka on tulossa.
Pelastettujen sielujen lukumäärä on miljardi.
Ohjelma-aikamme alkaa nyt olla lopussa Lauri, -
mutta kiitän sinua siitä, että olet ikään kuin -
avannut elämäsi matkalaukun meille, -
ja se on ollut arvokasta kuultavaa.
Kiitos. - Kiitos.
Koen, että sulla on maailmassa toivon suurlähettilään tehtävä.
Toivotan Jumalan siunausta tähän tehtävään sulle. - Kiitos.
Ole siunattu, ja kiitos tästä hetkestä.
Haluan siunata teidän työnne ja TV7:n koko organisaation.
Siunaan tämän kaikki, mitä tässä oli -
Jeesuksen nimessä ja veressä. - Aamen.
Kiitos Jeesus. - Aamen.
Kiitos tästä hetkestä.
Kiitos sinun sydämessä olevalle Jeesukselle.
Kiitos samoin.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist