Edellisessä ohjelmassa sain kohdata Minna-Leena ja Miika Peltosen.
Aika meni nopeasti, ja juttelua jäi vielä paljon juttelematta, -
joten nyt jatkamme.
On hieno asia, että juuri sinä liityit seuraamme. Ole siunattu.
Kertokaa joku löytö avioliittonne varrelta, -
että mitä olette oppineet parisuhteesta?
On kaksi merkittävää asiaa. Toinen asia on: -
Jumala on puhunut yhdeksi lihaksi tulemisesta, mitä se tarkoittaa.
Ja toinen on: Ei mitään salattavaa puolisoitten välillä.
Nämä on ne kaikkein merkittävimmät löydöt meidän avioliitossa.
Se on niin syvä juttu se yhdeksi lihaksi tuleminen, -
että se ei oo mikään pieni juttu, eikä semmoinen -
minkä voi yhtäkkiä olankohautuksella sivuuttaa.
Sen ME-viikonlopun jälkeen ollaan -
oltu monenlaisessa avioliittotyössä mukana.
Meillä on semmoinen omakin työmuoto, 'Syvempään yhteyteen', -
missä ollaan pidetty kaikenlaista tapahtumaa, viikonloppua ja leiriä.
Sanoit puhelimessa, että Ruotsissakin olette olleet.
Södertäljessä käytiin pitämässä 1 päivä.
Siellä on joka -
tapahtumassa mukana tämä 'Ei salattavaa puolisoitten välillä'.
Se on koettu itse, mikä vapaus siitä tulee, -
kun ollaan avoimia oman puolison kanssa toisille.
Siitä on semmoisia kokemuksia meillä.
Ollaan kysytty lupa, että saadaanko kertoa tässä nimettömästi, -
mitä on siihen liittyen tapahtunut.
Joskus, en muista minä vuonna, -
oltiin yhdellä avioliittoleirillä vetäjinä, -
niin siellä opetettiin tästä 'Ei mitään salattavaa'.
Meillä oli semmoinen rastirata pihalle tehtynä, -
missä kierrettiin oman puolison kanssa.
Mekin lähdettiin sitten kiertämään sitä rataa.
Yksi meidän leirin osallistujapari tuli -
just sen rastin kohdalla meitä vastaan, -
missä oli 'Ei mitään salattavaa' -aiheeseen liittyvä kysymys.
Siinä luki: "Onko sinulla vielä jotain, mitä et ole kertonut puolisollesi?
Nyt olisi hyvä hetki kertoa se."
Tämä mies kertoi, että kun hän just sen kysymyksen kohdalla näki, -
että me tultiin sitä vastaan, niin sille tuli ihan hirvee synnin tunto.
Hän sitten kertoi vaimolleen sellaisen asian, -
mitä hän ei ollut kertonut koko avioliiton aikana.
Sitten vaimo oli vielä antanut synninpäästön siitä asiasta.
Hän sanoi, että hän koki niin ison vapauden siinä hetkessä.
Ja vielä teidät osutettiin sitten paikalle siinä.
Me oltiin siellä muistutuksena siitä. - Pisteenä iin päällä.
Sitten tähän liittyen oli toinen tapaus myöhemmin.
Itse asiassa olen pyytänyt Jumalalta pitkän aikaa, -
että me nähtäis konkreettisia seurauksia meidän työstä.
Ja sitten pidettiin leirejä.
Mä aina sulle sanoin, -
että ei se oo meidän vastuulla, mitä tuloksia näkyy.
Me vain tehdään meidän oma osa, mutta...
Sanoin, että tarvitsen sen jonkun esimerkin.
Ja tämä on nyt se esimerkki.
Oltiin tuolla Kairosmajalla vetämässä semmoista viikon patikointileiriä.
Siellä yks sitten, nuori pariskunta oli osallistujina.
Opetettiin taas tästä 'Ei mitään salattavaa' -aiheesta.
Sitten tää mies kertoi, että hän haluais jutella meidän kanssa.
Hänen vaimonsakin tuli. Me mentiin neljästään juttelemaan.
Tämä mies kertoi, että hän oli valvonut koko edellisen yön.
Oli ollut ihan hiestä märkä.
Hän oli sängyssä vaan pyörinyt ja hikoillut.
Jumala oli pistänyt hänet koville siitä, -
että hän on valehdellut ja salannut asioita vaimoltaan.
Että ne pitää kertoa.
Tää mies sanoi meille, että Jumala oli pistänyt hänet niin koville, -
että "Jos et kerro, niin nimesi pyyhitään pois Elämän Kirjasta".
No sitten hän siinä kertoi -
kaikki ne asiat vaimollensa.
Se oli tietenkin kova paikka vaimolle -
ottaa vastaan siinä ne asiat.
Sitten me siinä juteltiin ja rukoiltiin heidän puolesta.
Ja sanottiin synninpäästö hänelle.
Sitten he tuli vielä meillä käymään Jämsänkoskella -
myöhemmin sen leirin jälkeen.
Jatkettiin vielä sitten.
He kertoi, että on mennyt jo aika hyvin.
Ollaan siitä saakka pidetty yhteyttä.
Viimeksi taisi olla viime viikolla, -
kun olin sen miehen kanssa yhteyksissä.
Merkittävin juttu oli se, kun se mies meillä käydessään sanoi, -
että hän luuli, että oli uskossa, mutta ei ollutkaan.
Että hän koki sen... - Eli kaksoiselämää.
Hän koki ihan täydellisen suunnan muutoksen siellä leirillä.
Joo.
Isoja kokemuksia teillä tämän asian puitteissa.
Se on ihan mieletön vapaus, mikä siitä seuraa.
Tietysti se alussa on aina -
puolin ja toisin iso järkytyskin saattaa olla.
Ja prosessi ei ole helppo. - Niin.
Mutta kun sen vapauden saa, niin sitä ei antaisi millään pois.
Näin se varmaan on. Se on niin valtava muutos, valtava asia.
Se on niin syvä juttu.
Pinnallisesti voi tehdä kaikenlaisia siirtoja ja esittää jotain, -
mutta kuitenkin siellä syvällä voi jäytää, -
jos ei oo tehnyt parannusta siinä asiassa.
Parannuksen teko on jokapäiväinen haaste parisuhteessakin.
Anteeksipyytäminen ja -antaminen on jokapäiväinen asia, -
asia, mikä kuuluu ottaa käsittelyyn.
Tuossa sielunhoitotyössä Miikahan kävi Kajaanin Rauhan Majatalossa -
sielunhoitoterapiakoulutuksen. - 2014
Sinä aikana me molemmat oltiin prosessissa.
Minä olin kotona ja hän oli Kajaanissa.
Käytiin tosi syvästi omia sisimpiä haavoja läpi, -
ja lapsuuden kokemuksia kaikkia.
Luulen, että ne mun prosessit lähti jo -
yhdestä nuorten illasta.
Että sen jälkeen, -
ja sitten mitä tapahtui siellä 'Mennään eteenpäin' -viikonlopulla.
Se oli koko ajan sitä prosessia, mitä kävin...
- Vaihe vaiheelta.
Niin, omia haavoja ja omaa rikkinäisyyttä läpi siinä -
niitten myötä.
Sitten tosiaan 2014 päätin, -
että lähden sinne sielunhoitoterapeuttikoulutukseen.
Kaksi vuotta kävin sitä.
Siellä sai sitten jatkaa omia prosesseja -
ja sai vähän työkaluja toistenkin kohtaamiseen.
Löysit tosi syvän suhteen isääsi, -
koska isäsi oli siellä yhdellä sielunhoitoviikolla, mitä sä vedit.
Se oli ihan merkittävä juttu, mitä tapahtui siellä.
Sain semmoisen ajatuksen, -
että pyydän isää sinne, koska siellä oli viikon työharjoittelu.
Vedettiin semmoinen sielunhoitoviikko siellä, -
ja pyysin isää sinne osallistujaksi.
Isähän sitten lähti sinne.
Ei tietenkään isä mun ryhmässä ollut siellä sitten, mutta...
On liian läheltä olemaan samassa ryhmässä.
Mutta viikon isä oli siellä toisten ryhmässä.
Viimeisenä iltana meillä rukoustilanne, -
missä siunattiin kaikki osallistujat kotimatkalle.
Koottiin vähän yhteen sitä viikkoa siinä.
Osallistujat meni piiriin, -
ja yksi tuoli oli siinä keskellä aina.
Jokainen vuorollaan meni siihen tuoliin keskelle istumaan.
Isä oli aika viimeisenä siinä piirissä.
Heti, kun ensimmäinen istui siihen tuoliin, -
niin kuulin selvästi kehotuksen, että kun isä tulee siihen, -
niin sitten sinä siunaat isää.
Sen kanssa sitten taistelin siinä, kun ne kaikki muut oli, -
kävi istumassa siinä, että kohta se tulee isän vuoro siihen.
No rohkenin sitten, kun isä siihen tuoliin meni istumaan, -
niin siunasin isää siinä.
Pyysin omalta puoleltani anteeksi kaikkea, -
mitä on mennyttä tapahtunut.
Sitten vapautin isän kaikesta syyllisyydestä -
ja kaikesta semmoisesta taakasta, mitä isä on voinut kantaa -
menneistä asioista.
Siinä kohtaa isä purskahti itkuun sitten.
Me molemmat itkettiin siinä yhdessä isän kanssa.
Se oli hyvä hetki, puhdistava hetki. - Kyllä.
Sisäisen parantumisen kokemuksista jossain kurssilla puhuttiin, -
että se on kuin olis kerrostalossa.
Siellä ylhäällä asuu nyt, mutta kun käy menneissä, -
niin käy hissillä kellarikerroksessa.
Mutta on myös hyvä tulla takaisin sieltä, ettei jää sinne.
Siellä on tärkeää käydä jossain vaiheessa, -
kun asiat on käsittelemättä tai näin. - Joo.
Tämä korona-aika on vienyt ihmiset eristyksiin, -
niin minkä lohdutuksen sanan haluaisitte sanoa Raamatusta -
tähän tilanteeseen?
Kyllä tässä päällimmäisenä nousee Psalmi 91.
Joo, koronapsalmi melkein. - No melkein.
Siinä puhutaan kulkutaudeista ja rutosta, -
kaikista vaaroista, mitä ympärillä tapahtuu.
Me ollaan kuitenkin Korkeimman suojassa.
Meillä ei ole mitään hätää.
Olen meidän kotona ollut, -
ja julistanut sen Jeesuksen veren suojan meidän kodin ympärille, -
että koronalla ei ole asiaa meille. Ihan sellaistakin voi tehdä.
Oliko sulla eri Raamatun kohta, vai tämä sama?
Tätä samaa Raamatun kohtaa olen miettinyt.
Paljon ollaan siitä puhuttu. -Tämä on tärkeä kohta.
Sitä voisi lukea joka päivä suojaksi ja turvaksi. - Kyllä.
Siinä on toivonsäde.
Rukoillaanko vielä päätteeksi? Jos voitte molemmat, lyhyesti.
Tuohon äskeiseen tuli vielä mieleen.
Me tilattiin sellaiset paidat.
Siinä sun paidassa on semmoinen Juudan leijona ja Jeesuksen kuva, -
missä on piikkikruunu päässä.
Mulla on paita, missä Jeesus on näin vedessä -
ja ojentaa kättä tälleen näin, -
ja siinä lukee: "Focus on me, not the storm".
Niin se on tässä korona-ajankin keskellä -
hyvä muistaa, että mihinkä keskittyy.
Että ei keskity olosuhteisiin ja siihen myrskyyn, mitä on ympärillä.
Pitää keskittyä Jeesukseen, -
niin ei ole mitään hätää siinä myrskyn keskelläkään. - Kyllä.
Jos voitte vielä rukoilla? - Joo.
Kiitos Jeesus, että sun Pyhä Henki on tässä meidän keskellä.
Rukoilemme erityisesti, että puhumamme asiat -
voisivat rohkaista jotain, katsojia ja kuulijoita, Jeesus.
Rukoilen erityisesti, että ihminen, joka kokee olevansa sidoksissa -
ja kokee, ettei voi koskaan päästä niistä vapaaksi, -
niin kiitos Jeesus, että Sulla on kaikki valta ja voima.
Sä olet yli kaiken ja olet Jumala, joka istuu Isän oikealla puolella.
Sinulla on kaikki hallintavalta ja voima.
Me julistetaan Sun kuninkuutta ja kaikkivaltiutta.
Koen oikein tässä, että...
Haluan erityisesti rukoilla sellaisten parien puolesta, -
jotka miettii avioeroa.
Jumala haluaa ilmestyä vielä siinäkin tilanteessa.
Niin kuin Hän ilmestyi meidänkin avioliiton kriisin kohdalla.
Jumala haluaa sanoa, että ei ole mitään semmoista kriisiä, -
missä Jumala ei voisi ilmestyä ja tehdä muutosta, -
vaikka inhimillisesti on mahdottomat tilanteet, -
niin Iskä voi ilmestyä, -
ja tehdä ihmeitä vielä tänäkin päivänä.
Joku tai joitakin, jotka ovat hyvin sidottuja, katsoo tätä ohjelmaa.
Jumala haluaa sanoa, -
että Jumala haluaa vapauttaa täysin.
Se on vihollisen valhe, että ei voi päästä kokonaan vapaaksi.
Minna-Leena ja Miika, kiitos kaikesta, -
mitä ootte jakanut meidän kanssa, tosi tärkeitä asioita.
Ja voimia ja iloa elämäänne -
niinkun lasten kanssa ja lasten kaltaisina.
Kiitos teille. - Kiitos, kiitos.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist