Tervetuloa mukaan Kulmakivelle.
Meillä on tänään aiheenamme terapeuttinen sielunhoito.
Vieraanamme on Eeva Vainio. Tervetuloa. - Kiitos.
Mukavaa, että kerkesit tulla tänne haastateltavaksi.
Eeva, sinut tunnetaan - tai monet tuntee sinut - opettajana.
Olet Keuruulla raamattuopisto Iso Kirjan opettajia.
Mitäs kaikkea sä siellä opetat?
Tämän vuoden aika olen opettanut kristillistä hengellisyyttä -
meijän pitkillä kursseilla.
Olen opettanut kristillistä maailman kuvaa, -
joka on enemmän johdanto teologiaan, niin kun sit sisällöltänsä.
Ja sitten opetan terapeuttisen sielunhoidon koulutuksessa -
aika montaakin asiaa.
Minkälainen oma koulutustaustasi on?
Olen aikanani opiskellut -
teologian Master of Arts -tutkinnon -
täällä Isossa Kirjassa 90-luvulla.
Sitä ennen olin sosiaalikasvattaja ja esikouluopettaja.
Ja tota... Sitten olen erilaisia lyhyempiä kursseja käynyt -
käynyt tässä viimeisen 10 vuoden aikana.
Siihen kuuluu psykologiaa ja psyko- terapeutin valmentavia opintoja.
OK. No, mitä se on? Me suurin piirtein tiedetään mitä sielunhoito on.
Sitähän on seurakunnissa tarjolla.
Aikaisemmin siihen ei ole juuri koulutusta tarvinnut.
Mitä on terapeuttinen sielunhoito?
Terapeuttinen sielunhoito sisältää tämän hengellisen puolen, -
ja perinteistä sielunhoitoa niin kun tietyllä tavalla, -
elikkä mietitään, että miten ihminen saa -
apua Jumalalta ja Pyhän Hengen kautta.
Tähän terapeuttiseen sielunhoitoon -
on yhdistetty psykologista ja terapeuttista tietoa.
Eli siinä ihmisen kohtaamisessa ja auttamisessa eteenpäin -
on sitten tämmöinen psykologinen puoli mukana, -
mutta vahvasti on mukana myös hengellinen.
Eli siihen on sekoitettu tietotaitoa eri osa-alueilta -
ihmisen psyykkestä ja hengestä.
Kyllä. Tämä on poikkitieteellinen terapia, sielunhoitomuoto.
Miten olet ite johdattunut tai tullut opiskelleeksi näitä asioita?
Miksi tämä kiinnostaa?
Mua kiinnosti jo sosiaalikasvattaja aikana ihmisten auttaminen.
Sinä aikana joitakin lisäkursseja tein - tein siihen suuntaan.
Se on ollut sieltä nuoresta saakka mukana elämässäni.
Kun olin opiskelemassa teologian Master of Arts -tutkintoa, -
niin niihin aikoihin sielunhoito tuli lähelle.
Eli meillä oli erittäin hyvä opettaja silloin sielunhoidossa.
Hän innosti mua erityisesti.
Sitten tulin v. 2007 Isoon Kirjaan nuorisotyönpuolelle opettajaksi.
Siinä vaiheessa sielunhoito ei ollut vielä mun pääalueita.
Mutta sitten vähitellen, kun työporukka pikkuisen muuttui, -
niin sielunhoidolle aukeni tilaa.
Voisin sanoa, että Jumala oli valmistanut mut siihen, -
eli koin itte, että tää on mun paikka.
Niissä vaiheissa lähin niitä lisäopintojakin tekee.
Oon kuullut sanottavan näin, että kun ihminen tulee uskoon, -
niin kaikki tällaiset henkisen puolen ongelmat selviää kerralla.
Onko se näin?
No, ainakin erittäin erittäin harvoin.
Aika useasti ihmiset joutuu aika isoihin prosesseihinkin, -
sen jälkeen, kun he tulee uskoon.
Alussa kyllä useasti käy niin, että ihminen vahvistuu uskoon tullessaan.
Isot prosessit on vähän aikaa sivussa, -
mut kun aikaa kuuluu, niin sieltä nousee ajatuksia -
menneestä elämästä ja menneistä tapahtumista.
Tunteita tulee sieltä.
Eri elämän tilanteet vaikuttaa siihen, että ne alkaa nousemaan.
Ihmisellä vaan on sitten tarvetta puhua niistä asioista -
ja saada myös rukoustukea.
Olet vetänyt näitä terapeuttisen sielunhoidon koulutuksia, -
niin onko joku ihmistyyppi, joka hakeutuu tällaiseen koulutukseen?
No, en voi sanoa ehdottomasti, että olisi tietty ihmistyyppi.
Meillä on erilaisista taustoista ja erilaisia opiskelijoita -
näitten vuosien aikana ollut.
Mutta se vaikuttaa meidän koulutuksiin.
Tää koulutushan on suunnattu pääasiassa terveydenhuoltoalan, -
sosiaalialan, kirkollisen alan ja seurakuntatyön tekijöille.
Eli sehän jo rajaa jonkin verran ihmisiä poies.
Mutta persoonina ja taustoiltansa on aika erilaisia ihmisiä.
Jos joku ihminen miettii, -
että pitäisköhän mennä terapeutille tai sielunhoitajalle, -
tai yleensäkin saada tukea tai apua mielensä liikkeisiin, -
niin onko jotain tiettyä mottoa tai sellaista rajaa, -
milloin olisi aiheellista hakeutua, vaikkapa sielunhoitoterapiaan?
Ajattelen näin, että niin kauan, kun ihmisellä menee hyvin, -
ja ihminen tulee toimeen itsensä kanssa, -
niin ei ole välttämätöntä hakeutua sielunhoitoon tai terapiaan.
Mutta silloin, kun arkeen tulee enemmän painolastia -
siitä oman elämän jostakin asiasta.
Mikä sitten olis se asia, minkä takia lähtis hakemaan apua, -
niin kannattaa miettiä, -
että yrittääkö taapertaa eteenpäin ilman apua, -
vai lähteekö hakemaan apua.
Avunhakeminen aina vie vähäsen aikaa.
Ja avunhakeminen on työtä, eli se on iso prosessi, -
kun lähtee terapeuttiseen sielunhoitoon tai psykoterapiaan.
Onko sulla tietoa, miten laajasti seurakunnista Suomessa, -
jos ajatellaan yhteiskristillisesti, -
löytyy asiantuntevaa sielunhoitoa tai terapeuttista sielunhoitoa?
Aika laajasti löytyy. Meidän täytyy ajatella, -
että terapeuttinen sielunhoito ei oo ainut sielunhoidon muoto, -
mitä seurakunnissa saa.
Erilaisiin tilanteisiin on erilaista hoitoa.
Luterilaisella kirkolla työntekijät antaa sielunhoitoa -
ja siellä on perheasiain neuvottelukeskus, -
jossa saa apua omiin ongelmiinsa.
Terapeuttista sielunhoitoa on enimmäkseen vapaissa suunnissa -
joissakin luterilaisissa kirkoissa on, -
mutta enimmäkseen vapaissa suunnissa -
on seurakunnallista terapeuttista sielunhoitoa saatavilla.
Eli helluntaiseurakunnissa, yhä useammissa seurakunnissa, -
löytyy sielunhoitaja, joka on käynyt sielunhoitoterapiakoulutuksen, -
tai meidän terapeuttisen sielunhoidon koulutuksen.
Suomessahan on muitakin kuin Iso Kirja, -
jotka järjestää vastaavanlaista koulutusta.
Tällä hetkellä on useita tahoja.
Suomen ACC akreditoi näitä koulutuksia.
Akreditoituja koulutuksia tällä hetkellä on kolme.
Kun ajatellaan, että terapeuttista sielunhoitoa -
tarjotaan seurakunnille seurakuntien sisällä tehtäväksi, -
tai kristittyjen yhteisöjen sisällä, -
niin mikä tämän hoitomuodon hengellinen tavoite on?
Hengellinen tavoite, -
ja jos halutaan erottaa maallinen tavoite eli koko tavoite, -
on se, että se ihminen voi paremmin.
Siihen parempaan vointiin vaikuttaa aina se, -
että ihmisellä on kunnossa elämä Jumalan kanssa, itsensä kanssa, -
ja sitten ympäristönsä - läheisten ihmisten - kanssa.
Tavoite on, että nämä kaikki kolme olisivat paremmassa voinnissa -
terapeuttisen sielunhoidon jälkeen.
Eli nää kaikki on niin limittäin yhdessä, -
että mitään niistä ei voi irrottaa kyllä.
Ihminen on kokonaisvaltainen, kaikki vaikuttaa kaikkeen.
Kyllä, ehdottomasti. Mielestäni uskovilla -
ei ole ei-hengellistä ja hengellistä elämää, -
vaan on yksi elämä, jossa eletään sekä hengellisiä asioita -
että arkipäivän asioita, joita usein kutsutaan maallisiksi asioiksi.
Siten kysyn, mitä ajattelet:
Onko olemassa hengellistä kasvua ilman henkistä kasvua?
Ajattelen, että nekin menee yhdessä.
Eli hengellinen kasvu ja henkinen kasvu on rinnakkaisia -
asioita, jotka kulkee yhdessä.
Ajattelen, että kun Raamatussa puhutaan hengen hedelmistä, -
niin kyllä sellaisen ihmisen rinnalla, -
jolla hengen hedelmät toimii, -
joka on kärsivällinen, ystävällinen ja iloinen, -
niin kyllähän hän on myös henkisesti kasvanut ihminen.
Kyllä ne on sillä tavalla yhteydessä.
Vaikkakin Pyhä Henki vaikuttaa hengen hedelmien kasvamiseen, -
mutta ihminen on kokonaisuus ja ihminen kasvaa kokonaisuutena.
Kyllä, joo. Onko sulla omakohtaista kokemusta?
Oletko tarvinnut joskus sielunhoitoa, terapiaa tai terapeuttista sielunhoitoa?
On mulla omakohtaista kokemusta - oikeastaan vähän kaikista.
Mutta mulla on sekä hyviä että huonoja kokemuksia.
Ehkä se on yks asia, miks olen lähtenyt rakentaan -
hyvää ja koko ajan uudistuvaa koulutusta.
Elikkä me halutaan parantaa siinä, -
missä huomataan, että on parannettavaa, niin jatkuvasti.
Onko sulla mielessä joku hyvä käytännön esimerkki, -
mitä se voi parhaimmillaan olla, -
tai mitä olet itse parhaimmillasi saanut -
tällaisesta terapiasta tai sielunhoidosta, voitko kertoa?
Ajattelen näin, että ihminen tulee paremmin itsensä kanssa toimeen.
Ja kun näin tapahtuu, niin se tulee myös ympäristönsä kanssa, -
ja Jumalan läsnäolosta -
tulee sillä tavalla -
läheisempää, mutta tietyllä tavalla myös jatkuvaa.
Eli kaikenlaiset pelot ja ahdistukset, ja mitä ikinä ihmisellä voi olla, -
niin ne usein estää Jumalan läheisyydenkin kokemusta -
ja kaikkea sitä hyvää.
Niin kyllä sielunhoito on auttanut -
oman rauhan löytämistä Jumalan, itsensä ja ihmisten kanssa.
Eikö se ole vähän näin, -
että me ihmiset etsimme muutosta vasta, kun on pakko.
Aika monesti lähdetään viime tilanteessa hakeen.
Toisaalta ihmisellä tarvii olla tarve muuttumiseen, -
ennen kuin se lähtee muuttumaan.
Elikkä jos lähtee esim. terapeuttiseen sielunhoitoon, -
mutta ihmisellä ei ole omaa tarvetta muuttua, -
eikä omaa halua muuttua, -
niin vaikka olisi kuinka hyvä terapeuttinen sielunhoitaja, -
tai psykoterapeuttikin, niin se muutos jää vähäiseksi.
Kerrotko pikkuisen Ison Kirjan koulutuksesta.
Milloin alkaa seuraava, ja kuinka kauan tää kestää?
Tää koulutus kestää aina 2 vuotta kerrallaan.
Meillä on nyt alkanut tammikuussa uus kurssi.
Ensi vuoden tammikuussa meillä on alkamassa seuraava uus kurssi.
Meillä on kaikki koulutukset tähän asti ollu täällä Keuruulla.
Mutta ens syksynä - kovasti markkinoimme, -
että jospa saisimme seuraavan koulutuksen alkaa Helsingissä.
Eli Helsingissä on yks meijän kampus -
siellä Roihupellossa.
Sinne ollaan vähän miettimässä, -
että jos saatas sinne koulutus alkuun.
Ja uskon, että näin meille käykin, -
eli että seuraava koulutus on Helsingissä.
Koulutus pitää sisällänsä teoriaopintoja, -
jotka tehdään monimuotoisesti. Meillä on harjoituksia, -
ja niitä terapeuttisen sielunhoidon keskusteluharjoituksia.
Me videoidaan niissä tunneilla näitä, -
ja sitten käydään läpitte, että miten tää menee.
Miten paljon pitää olla paikan päällä? - 16 viikonloppua.
Siis pystyy oman toimen ohella tekemään? - Joo, pystyy tekemään.
Jotkut opiskelijat on onnistunut hakemaan aikuiskoulutustukea -
ja sitten tekee tätä osin täyspäiväisesti, -
ja osin on sitten töissä koulutuksen kahdesta vuodesta.
Siinä vaiheessa, kun tehdään asiakastyöskentelyä, -
joita 150 tuntia tähän koulutukseen kuuluu, -
niin se on aika tiukka vaihe, -
koska asiakastyöskentelyt kestää vähintään 45 minuuttia per kerta.
Niihin menee kumminkin 150 tuntia.
Eli se on aika paljon.
Kyllä, että aiheeseen pitää paneutua.
Joo, kyllä. Olen ehdottomasti sitä mieltä, -
että kun terapeuttista sielunhoitoa tehdään, niin sitä pitää opiskella.
Meillähän on erittäin hyvä tiimi opettajia.
Eli meillä on monia opettajia ja Ulla Dalen, -
joka on Amerikassa opiskellut sielunhoitoterapiaa -
ihan psykoterapiatasolle ja tohtoriksi asti.
Hän on meidän toinen pääopettaja.
Oon sitä mieltä, että hyvä koulutus mahdollistaa -
terapeuttisen sielunhoidon tekemisen.
Kiitos Eeva Vainio, että tulit kertomaan tärkeästä asiasta -
ja tärkeästä koulutuksesta. - Kiitos.
Kiitos sinulle, että olit mukana Kulmakivellä.
Ehkäpä sait tästä ideaa uuteen opiskeluun tai mahdollisesti -
sait idean lähteä hakeutumaan -
terapeuttiseen sielunhoitoon itse asiakkaaksi.
Tavataan taas Kulmakivellä.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist