Tervetuloa Kulmakivelle.
Meillä on tänään kameroiden edessä vieraana -
Keuruulta Ison Kirjan konferenssi- keskuksen johtaja Marko Halttunen.
Tervetuloa. - Kiitos.
Mukava, että saatiin sut ohjelmaan. Sulla varmasti riittää kiireitä.
Mukava olla ohjelmassa mukana.
Teemme tätä ohjelmaa ennen konferenssia.
Valmistelut on varmaan parhaillaan menossa? - Kyllä vain, ja tahti kiihtyy.
Luin muutamasta lehdestä juttuja sinusta.
Aiheena oli se, että olet päässyt miehen ikään - 50 vuotta.
Mitä tarkoittaa sun kohdalla tämä miehen ikä - allekirjoitatko sen?
Hyvä kysymys.
Miehen ikä on varmaan sellainen suhteellinen käsite.
Itse näkisin sillä tavalla, -
että kun poika täyttää 18 vuotta, hänestä tulee täysi-ikäinen.
Eli siinä mielessä hänestä tulee jo mies mutta hän on vasta nuori mies.
Kun mies täyttää 50 vuotta, niin hän on ehkä mies parhaassa iässä, -
tai ainakin hän on oikea aika mies silloin.
Joka tapauksessa.
Oliko sulla sitä kuuluisaa viidenkympin kriisiä?
Sitä ei ole ainakaan vielä tullut.
Kun työpaikalla juhlittiin tätä 50-vuotistapahtumaa, -
niin itse maalailin henkilökunnan edessä niin kuin -
kolmannes-skenaarion tilannetta tai mahdollisuutta.
Yksi on se, että kun täyttää 50, niin kaikki jatkuu ennallaan.
Toinen vaihtoehto on se, että tulee se viidenkympin kriisi.
Tai kolmanneksi tulee tämä kuuluisa viidenkympin villitys.
Mites kävi?
Etsin kuitenkin siihen neljättä skenaariota, -
ja löysin sen psalmista 103.
Siellä sanotaan näin, että "sinun nuoruutesi uudistuu kuin kotka".
Ajattelen, että se olisi kyllä mahtavaa, -
että tässä iässä voisi kokea uudistumista vielä.
Kyllä, toi oli hyvä.
Millä mielin katselet elämää taaksepäin?
Elämä ei ole aina päästänyt helpolla.
Ehkä ulospäin on näyttänyt, että Markolla menee hienosti.
Kaikki eivät näe niitä Jaakobin paineja, joita me käydään läpi.
Mutta kuitenkin täytyy yhtyä siihen hengelliseen lauluun, -
että "uskollisuutesi suuri on Herra".
Eli sellainen uskollisuuden hieno väre -
ja vire on ollut koko ajan elämässä mukana.
Siitä täytyy olla kiitollinen Herralle. - Niinpä.
Kuinka monta vuotta olet toiminut konferenssikeskuksen johtajana?
Tässä tuli 17 vuotta täyteen. On se kohtuullisen pitkä pätkä.
Kyllä. Talo on tullut tutuksi. - No joo.
Millä mielin katselet tulevaisuutta?
Itse asiassa yritän katsella tulevaisuuteen -
tämän kesän juhannuskonferenssin teemalla, joka on tulevaisuus ja toivo.
Sehän on teema, joka nousee Raamatusta -
profeetta Jeremiaan kirjasta.
Jumala sanoi pakkosiirtolaisuudessa olevalle kansalleen:
"Minä annan teille tulevaisuuden ja toivon."
"Minulla on rauhan ajatukset, eikä turmion ajatukset teitä kohtaan."
Hienoa luottaa tällaiseen Jumalan lupaukseen.
Ja tällaisella toivorikkaalla ajatuksella -
ja asenteella kohti tuntematonta tulevaisuutta.
Olet nähnyt muutakin kuin Keuruuta.
Olet asunut maailmalla muualla. Kerrotko siitä?
En ole mikään mahdoton maailmanmatkaaja ollut, -
mutta jonkin verran Eurooppa on avautunut.
Se oikeastaan alkoi siitä, kun ylioppilaaksi päästyäni, -
vuonna -87, kauan sitten, -
mulle avautui mielenkiintoisella tavalla ovi Brysseliin -
kansainväliseen Raamattukouluun -
nimeltä Continental Theological Seminar.
Siellä vietin 4 vuotta.
Siellä oli varmaan yli 20:stä eri maasta opiskelijoita.
Oli mahtavaa tutustua ihmisiin ympäri maailmaa, -
ja samalla tutustua belgialaiseen elämänmenoon, kulttuuriin, -
ja ranskankieleen.
Eurooppa avautui siellä hienolla tavalla.
Kun tulin takaisin Suomeen, niin siitä muutaman vuoden päästä -
menin naimisiin suomalais-ranska- laisen vaimoni Helenin kanssa.
Tästä johtuen muutimme vuodeksi Etelä-Ranskaan.
Asuimme Välimeren rannalla Montpellier:ssä.
Se oli upeaa aikaa. Sain tutustua Ranskan kulttuuriin ja kieleen.
Tykkään siitä kovasti. - Kyllä.
Uskotko johdatukseen?
Kyllä. Kun katselee elämää taaksepäin, -
niin kaikki tehdyt suuret päätökset elämässä, -
ja sellaiset käännekohdat erilaisissa elämän vaiheissa, -
niin kyllä niissä on jotenkin nähtävissä Jumalan johdatus.
Esimerkiksi tämä Brysseliin lähtö oli mielenkiintoinen johdatus.
Seurusteluprosessin päätös, eli että mennään naimisiin, -
ja että muutetaan Ranskaan.
Niissä kaikissa olen huomannut Jumalan johdatuksen.
Tulo tänne Keuruulle Isoon Kirjaan vuosituhannen vaihteessa -
oli iso käänne elämässämme. Tällä tiellä ollaan menty 17 vuotta.
On ollut turvallista luottaa siihen, -
että uskovana saa kulkea Jumalan johdatuksessa.
Ajattelen Jeremian kirjasta sellaista jaetta, -
jossa sanotaan, että minä johdatan heitä, kun he kulkevat rukoillen.
Lupaus siitä, että jos rukoillen kuljet, ja haluat etsiä Jumalan tahtoa, -
niin Jumala johdattaa tahtonsa mukaan - siihen voi luottaa.
Millaisesta elämäntilanteesta tulit tänne Keuruulle 17 vuotta sitten?
Olimme siihen aikaan lähellä pääkaupunkiseutua -
Nurmijärvellä helluntaiseurakunnan työssä.
Olin siellä pastorina 4 vuotta.
Onko sulla jotain perinteistä normaalia työpäivää?
Mitä se sisältää?
Tehtäväni on hirveän laaja.
Mulla ei varmaan koskaan ole ihan samanlaisia työpäiviä.
Tässä konferenssikeskuksen työssä suurjuhlat on tosi iso juttu.
Eli juhannuskonferenssit. Niissä on monenlaista tekemistä ja menemistä.
Huolehdin Ison Kirjan jäsen- ja seurakuntayhteyksistä, -
eli pyrin kiertämään fyysisesti seurakunnissa.
Olen ajellut pitkin Suomea ristiin rastiin Helsingistä Ivaloon, -
sillä välillä.
Siinä on ollut keikkapäivää ja työpäiviä toimistolla.
Sitten välillä on konferenssi- kentällä pyörimistä ja tällaista.
Olen ollut myös jonkin verran opetustehtävissä.
Aika monipuolinen toimenkuva kaiken kaikkiaan, -
joka pitää mielen virkeänä.
Mitäs sitten pitkien ja energiaa vievien työpäivien vastapainoksi?
Onko sulla harrastuksia? - Jonkin verran.
Otin rispaantuneet rumpukapulat mukaan.
Nää on ihan mukavaa vastapainoa.
Meidän lapset ovat musiikista kiinnostuneita.
Yhdellä meidän pojista on rummut takahuoneessa.
Olen itsekin nuorena poikana soittanut rumpuja.
Olen vanhoilla päivillä innostunut uudestaan tästä.
Näitä on hakattu reunaa vasten sen verran, -
että tuosta keskeltä on rispaantunut.
Tää musiikkiharrastus eli rumpujen soitto antaa hyvää vastapainoa.
Olen jonkin verran kitaraa soitellut, -
ja ilman suurempia koulutuksia vähän pianoakin. - No niin, joo.
Soitatko itseksesi, vai ihan jossain yhtyeessä?
Meillä on Keuruulla sellainen lauluryhmä, -
nimeltä Praisement.
Tää ryhmä pantiin pystyyn noin 10 vuotta sitten.
Se oli meidän tällaisten -
vähän vanhempien nuorten aikuisten kokoama ryhmä.
Jotenkin se vaan lähti toimimaan.
Se ei jäänyt vain muutaman kerran esitykseksi.
Lähdimme määrätietoisesti harjoittelemaan, laulamaan -
ja seurakunnassa palvelemaan.
On tullut keikkoja muuallekin päin.
Olen ollut tässä Praisement:ssä soittamassa rumpuja.
Sitten omia lauluja lähti syntymään.
Uskalsin esittää ryhmälle niitä, että miltä tällainen kuulostais.
Yllätys, yllätys. He innostuivat niistä.
Lähdimme niitä treenaamaan ja ottamaan ohjelmistoon.
Se on ollut uusi ulottuvuus ja harrastus samalla.
Kyllä. Pro Patria, josta pidän tavattomasti, -
niin siitähän tehtiin äänite.
Se oli erittäin mielenkiintoinen projekti. Se lähti liikkeelle siitä, -
että toissa vuonna pienessä rukoushetkessä Suomen puolesta -
tuli sellainen kysymys mieleen, -
että voisinko rukoukseni Suomen puolesta pukea laulun muotoon.
Menin sitten pianon ääreen, otin yksinkertaisen D-mollisoinnun, -
ja siitä lähti pieni sävelkulku liikkeelle.
Se jotenkin kolahti.
Sitten tuli se Pro Patria -ilmaisu jostain kaukaa lapsuudesta, -
jostain juhlasalin seinältä taulusta. Se tarkoittaa: Isänmaan puolesta.
Siitä se laulu lähti liikkeelle, ja se oli aika pian valmis.
Se on sellainen teos oikein.
Siihen on varmaan moni kuulija rakastunut.
Kyllä siitä ihan hyvää palautetta on tullut.
Se on ollut itsellekin mieluisa kokemus.
Mainitsit, että poika soittaa rumpuja. Montako lasta teillä on?
Meillä on 3 lasta: 2 poikaa ja 1 tyttö.
Vanhin poika Janne on aika kovan luokan kitaristi, -
ja oikeastaan elää tällä hetkellä musiikilla.
Eli tekee sitä vähän niin kuin työkseen.
Sitten nämä nuoremmat. Matias täytti 18 vuotta, nuori mies.
Ei ole poika, vaan mies.
Sitten Tiia. Hän täyttää 17 vuotta nyt kesällä.
He ovat molemmat Jyväskylässä musiikkipainotteisessa lukiossa.
Matias on tosiaan rumpalikavereita. Tiia on ehkä enemmän laulajatyyppi.
Hän soittelee kitaraa ja muitakin soittimia.
Kaikki ovat musiikillisesti orientoituneita, -
lahjakkaita myöskin. Siitä olen kiitollinen.
Mennään sinun työpaikalle. Mitä kuuluu Isolle Kirjalle?
Iso Kirja on hieno paikka Keuruulla.
Kerro katselijoille - mikä paikka se ylipäänsä on?
Iso Kirja on ensinnäkin opisto, IK-opisto. Toimii kansanopistona.
Toiseksi se on konferenssikeskus.
Eli tavallaan se pitää sisällään nämä 2 isoa osa-aluetta.
Opisto on hyvin monipuolinen.
Se tarjoaa koulutusta todella moneen lähtöön, -
tutkintopainotteista koulutusta, -
mutta myös monimuotokoulutuksia, seminaareja jne.
Korkeatasoista, hyvää, laadukasta hengellistä koulutusta.
Viime aikoina meillä on opiskelijamäärä laskenut, -
mikä on aiheuttanut taloudellisia haasteita, -
joiden kanssa painimme tällä hetkellä.
Mutta toisaalta emme jää tuleen makaamaan, -
vaan teemme uusia avauksia.
Koulutuksessa teemme avauksia, ja etsimme uusia mahdollisuuksia.
Yksi sellainen uusi askel, mikä viime syksynä otettiin, -
otettiin se Keuruulta Helsinkiin:
Perustimme uudella opetuksen järjestämisluvalla sivupisteen -
Fida International Ry:n tiloihin.
Siellä myöskin pyörii nyt kurssitoiminta, -
eli mahtava mahdollisuus pääkaupunkiseudun ihmisille.
Konferenssikeskuksen puolella -
jatketaan juhannuskonferenssien pitoa, -
tänä kesänä tulevaisuus ja toivo -teemalla. Tervetuloa kaikki mukaan.
Se on yksi iso juttu koko Ison Kirjan toiminnassa.
Viime kesänä meidän alueella oli toinen todella iso tapahtuma, -
kun Jämsän Kristillisen Opiston opistoseurat rantautuivat sinne.
Lestadiolaistapahtuma, joka on kokoluokaltaan -
suurin piirtein yhtä iso kuin juhannuskonferenssi.
Olemme tehneet pitkäaikainen sopimuksen.
Olisi ihan kiva nähdä, -
että konferenssikeskus voisi toimia isojen tapahtumien pitopaikkana.
Yksi Suomen parhaista frisbeegolf- radoista sijaitsee siellä myös.
Olin juuri tulossa tuohon, -
että matkailupuoli on ollut meillä nouseva ala.
Meidän alue tarjoaa siihen hulppeat mahdollisuudet.
Olemme hyvin luonnon kauniilla alueella.
Sinne on rakennettu maineeseen nousseet frisbeegolf-radat, -
jotka ovat houkuttaneet alan harrastajia alueelle.
Tavallisia matkailijoita, hotelli- vieraita ja mökkimajoittujia -
heitä on tullut viime aikoina huomat- tavasti enemmän kuin aiemmin.
Ehkä se johtuu siitä, että olemme remontoineet meidän tiloja.
Ollaan laitettu ne myös booking.com-nettipalveluun.
Nyt ulkopuolinen asiakas, joka ei muuten tiedä Iso Kirja -paikasta, -
niin etsiessään majoitusta saattaa törmätä tähän, kiinnostua ja tulla.
Todella hienoja mahdollisuuksia.
Joo. Minua ilahduttaa suunnattomasti se, -
että teillä alkaa syksyllä kristillinen teatterikoulutus.
Joo, se on taas yksi uusi avaus.
Toivotaan, että siihen tulee riittävästi väkeä.
Sitä kannattaa hehkuttaa. Se on ainutlaatuinen mahdollisuus.
Sen tavoitteena on se, että vuoden mittaisen teatterilinjan jälkeen -
Ison Kirjan rannoilla kesällä 2019 alkaa kesäteatteritoiminta, -
eli teatterilinja tuottaa näytelmän, jota sitten esitetään.
Se oli muutamien rukousvastaus. - Hieno kuulla.
Aivan hienoa.
Mistä unelmoit, toivot, rukoilet, haaveilet?
Mulla on koko ajan mukana kulkenut sellainen haave, -
että kun äsken viittasin tuohon Eurooppaan, -
jonka ovet avautuivat nuorena miehenä, -
että myöhemmin voisi niistä ovista käydä uudelleen sisään -
ja tehdä jotakin Euroopan hyväksi hengellisellä rintamalla.
Mitä, missä, milloin ja miten - ei ole harmainta aavistusta.
Mutta sellainen ajatus, että voisi tehdä jotakin -
tämän mahtavan maanosan puolesta.
Unelmia pitää olla, ja sulla on todella iso unelma.
Ison Kirjan miehellä iso unelma. Herra suokoon, että se toteutuu -
tavalla tai toisella. - Rukoillaan johdatusta.
Sitä olet kokenut, ja sitä toivotan jatkossakin. - Kiitos.
Myös teille katsojille isoja unelmia ja Jumalan johdatusta.
Kiitos, että olitte mukana. Palataan taas Kulmakiven pariin.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist