Tervetuloa mukaan Kulmakivi-ohjelmaan.
Tänään meillä on täällä vieraana esikoiskirjailija Jarkko Malinen.
Tervetuloa Jarkko ohjelmaan. - Kiitos.
Kiva, että kerkesit opiskeluiltasi tänne studioille haastateltavaksi.
Mainitsin, että olet esikoiskirjailija.
Mulla on tässä sun kirja vieressä.
Tämän nimi on 'Elämäsi matka'.
Tykkäsin tästä kannesta muuten tosi kovasti. - Joo, se on hyvä.
Olen joskus lukenut tutkimuksen, minkälaisiin kirjoihin -
esimerkiksi kirjastossa tartutaan eniten.
Ne on ne kirjankannet, joissa on vastavärejä.
Tässä on lämmin punertava -
vanha junavaunun pää ja sininen maisema.
Oletko itse ottanut nämä kuvat? - Kyllä.
Onko tämä Haapamäeltä? - Kyllä, viime kesältä.
Siinä on tuollainen museoveturin pää. - Otin sieltä useita kuvia.
Sitten asiantuntija sai koottua sen.
Marko Soini on tehnyt tästä...
Mielestäni tämä on erittäin onnistunut.
Tää on sun oma kustanne. Miksi oma kustanne?
Tarjositko tätä kustantajalle?
Kyllä tarjosin sitä joillekin kustantajille.
Sen takia omakustanne, koska he ei sitä julkaisseet.
Siinä sitten oli vähän aikataulukysymyksetkin ja sitä, -
että en viitsinyt sitä enää moneen kertaan lähtee tarjoamaan.
Että hioisin ja tarjoaisin sitten uudelleen.
Tulin siihen tulokseen, -
että se kokemus, ja mitä palautetta käsikirjoituksesta olen saanut, ja näin.
Sitten ajattelin, että se on julkaisukelpoinen omakustanteena.
Kustannustoimittajan asiantunte- musta ei siinä välttämättä tarvita.
Päätin kustantaa sen itse.
Jos tiivistäisit yhteen lauseeseen tai premissiin tämän -
kirjasi sanoman, niin mikä se olisi?
No vaikka niin, että toivoa ei kannata menettää.
Tai vaikka menettäisikin, niin toivo ei menetä sinua.
Tulipa aikamoinen mietelause. Tuota pitää oikein makustella.
Olikohan kirjailija Torsti Lehtinen vai Seppo Saraspää, -
kumpikin on tämän sanonut. En tiedä on heidän alkuperäinen.
'Tullakseen hyväksi kirjailijaksi täytyy elää kirjailijan elämä.'
Ootko elänyt kirjailijan elämän tähän asti?
Jollain tavalla ehkä.
Tuo kirja ei olisi vielä 20- tai 30-vuotiaana syntynyt.
Tartti tulla tähän ikään, että sai sen tehtyä.
Se on jokaisen kohdalla oma tilanne.
Joku saa aikaisemmin teoksen valmiiksi, joku myöhemmin.
Riippuu varmasti siitä, minkä tyyppistä kirjoittaa.
Jos se on omaan elämään sitoutunutta, -
niin kyllähän se tietysti joitain kokemuksia vaatii.
Koetko, että olet laittanut tähän omaa elämääsi?
Siinä on omaa, ja siinä on toisten. Monenkin ihmisen elämästä palasia.
Mutta se ei henkilöidy kehenkään tiettyyn ihmiseen.
Ihan hyvä, jos lukijat pystyvät jollain tavalla samaistumaan -
niihin henkilöihin. Ei se kerro kenestäkään tietystä.
Olit koonnut henkilöhahmot aika todentuntuisiksi kuitenkin.
Kun luin tuon kirjan, niin ei tullut sellainen olo, -
että ne olisivat muovinmakuisia. Kyllä ne olivat...
Melkein sieluni silmissä näin heidät henkilöinä.
Olit kuvannut ne sillai aidosti. Muutenkin tykkäsin.
Sun suomenkieli ja kielioppi, ja draamantaju on ihan kohdallaan.
Heti ekan sivun jälkeen näin, että tää kaveri on kyllä kirjoittaja.
Sulla on vähän kirjoittajataustaa.
Toimittajahommia on tullut tehtyä freelancerina 10 vuotta.
Runoja on tullut kirjoiteltua 20 vuotta aina silloin tällöin.
Jollain tavalla tuo kirjoittaminen on ollut sydämellä, -
ja jotain kokemusta siitä on.
Sulla oli runoja myös. Lähetit jonkun.
Yhden tulostin, muutaman rivin runon.
Osa oli aika pitkiäkin, mutta ajattelin yhden tähän lukea.
Tää kolahti minuun.
"Osaisinpa maalata sielunmaiseman. Osaisinpa kirjoittaa sen."
"Osaisinpa tulkita, nähdä totuuden. Tuntea itseni ja lähimmäisen."
Sä olet muutamiin riveihin, säkeisiin onnistunut saamaan -
hyvin paljon asiaa.
Tämä on erikoinen kirja. En ole ikinä lukenut vastaavanlaista.
Tää on hengellinen kirja kuitenkin.
Loppua kohden kallistuu sille puolelle.
Vahvastikin hengellinen kirja.
Sä käytät fiktiota hyvin paljon hyväksesi.
Tää on vähän fantasiakirja. Tuli välillä mieleen Narnia, kun tätä luki.
Ihan tyylinäytteeksi valitsin täältä yhden puolikkaan sivun.
Luetaanpas.
Matti yrittää äkkiä hapuilla käsillään kohti saunan lattiaa, -
mutta kädet törmäävät johonkin kovaan.
Aivan kuin hän olisi ylöspäin kohoavan lasilevyn päällä.
Matti kääntyy kontalleen ja yrittää ryömiä eri suuntiin, -
mutta ei onnistu, koska saunan näkymä ei muutu, kuten aiemmin.
Läpinäkyvä alusta ikään kuin liukuu hänen allaan.
Vaikka hän yrittää liikkua, niin hän pysyy samassa kohtaa.
Hän nousee ja on jo lauteilla istu- vien miesten päiden korkeudella.
Saunan katto lähestyy uhkaavasti.
Matti haroo käsillään vimmatusti yrittäen uida pois tilanteesta.
Mitä tämä on? En pysty estämään tätä millään.
Matti on jo aivan saunan katon rajassa.
Hurja kokemus.
Tämä on kertomus muutoksesta, ja miehen matkasta itseensä. Eikö?
Kyllä se sitäkin on.
Tarinan lopussa mies on muuttunut. - Kyllä.
Meissähän tapahtuu kehitystä, vaikka me ei sitä itse huomatakaan.
Meitä jotenkin viedään elämässä eteenpäin.
Jälkikäteen voi todeta, että tässä on ollutkin jonkunlainen aikajana, -
missä on tiettyjä kokemuksia, -
ja sitten siitä seuraa jotain hyvää yleensä.
Se on faktaa, että jokainen taiteilija, olipa taidelaji mikä hyvänsä, -
laittaa siihen hyvinkin paljon itsestänsä. Tässä mies muuttuu.
Oletko sinä muuttunut, kokenut isoja muutoksia elämässäsi?
Kyllä. Kyllä on sekä hyviä että ikäviä asioita tapahtunut.
Niistä ikävistä sitten jotain on varmasti oppinutkin.
Vieläkin on oppimista tietenkin. Ja totta kai hyviäkin.
Ehkä merkittävin on se, että olen löytänyt suhteen Jumalaan.
Kuinka se tapahtui ja milloin? - Se tapahtui reilu 14 vuotta sitten.
Olin lapsena ihan uskovainen lapsi silloin 7-vuotiaana.
Tulin uskoon Joensuussa, mutta sitten ne asiat jäi.
Kolmekymppisenä alkoi uudestaan vetämään nämä asiat puoleensa.
Etsin tarkoitusta ja vastausta. Mulla oli muistikuva ja vaisto siitä, -
että Jumala pystyy antamaan vastauksen.
Sitten päädyin siihen, että luovutin Hänen haltuun elämäni.
Ja sain anteeksi kaikki tyhmät hölmöilyni, mitä on tullut tehtyä.
Taakka putosi rinnasta.
Siitä alkoi uusi vaihe elämässä ihan selvästi.
Mistä olet kotoisin? - Joensuusta. Siellä asuin 30 vuotta.
Savonlinnassa asuin sen jälkeen 15 vuotta.
Ja nyt täällä Keuruulla olen opiskellut parisen vuotta.
Mitäs sä täällä Keuruulla opiskelet?
Nyt syksyllä alkoi teologian opintojen 3. vuosi.
Keväällä 2018 olisi tarkoitus valmistua -
seurakuntatyöhön valmistavasta tutkinnosta.
Olet ollut seurakunta- harjoittelussa, eikös? - Kyllä.
Missä olit? - Juvan helluntaiseurakunnassa.
Nytkin syksyllä teen opintojen puitteissa sitä.
Millaisia kokemuksia on ollut? - Hyviä kokemuksia.
Siinä on tehty hyvää yhteistyötä seurakunnan johdon kanssa.
On mietitty, miten seurakunnan toimintaa voitaisiin kehittää.
Minkälainen olis sun unelmaseurakunta?
Yleensä sellainen, johon kenen tahansa olis helppo tulla -
kohtaamaan ihmisiä ja kohtamaan Jumalaa tietysti.
Semmoinen välitön, vapaa ilmapiiri ja ympäristö.
Koska meillä toiminta on ollut hyvin tilaisuuskeskeistä, -
niin sitä olen miettinyt paljonkin, -
että onko se nykypäivänä ainut oikea toiminnan muoto, -
koska vuorovaikutus ihmisten kanssa ei välttämättä hyvin toimi.
Että olisko toisenlainen...
Heitäpäs esimerkkejä siitä, mitä se voisi olla?
No kahvila esimerkiksi. - Ok.
Sen tyyppisiähän on jo alettukin perustaa Suomessa.
Semmoinen paikka, missä voidaan olla ihmisten omilla aikatauluilla.
Että se ei ole niin tilaisuuksin sidottu. Tilaisuuksia tarvitaan.
Mutta olisi tärkeää saada siihen rinnalle tämän tyyppistä toimintaa.
Musiikki on myös sun sydäntä lähellä. Mitäs kaikkea sä soitat?
Lähinnä cajon-rumpua on tullut soitettua, ja muita symbaaleja.
Ja sitten huuliharppua ja tämmöistä.
Teetkö itse musiikkia? - En tee.
Et oo säveltänyt? - En toistaiseksi.
Koskaan ei tiedä, mitä talentteja sieltä löytyy, -
koska kirjailijatalentti jo löytyi.
Niitä kannattaa sieltä kaivella.
Ihan niin kuin sun runossa, tässä toivotaan, -
että osaisinpa maalata, kirjoittaa ja tulkita.
Ihmisillä on paljon tällaista kaipausta.
Kun vois niitä omia talenttejansa, -
jotka siellä kaihertaa monilla sydänalassa, -
voisi jollakin tavalla käyttää.
Iloitsen tästä, että olet lähtenyt -
viemään kirjoittajatalenttiasi rohkeasti eteenpäin, -
ja otit sen pienen riskin siinä, että kustansit omakustanteena tuon kirjan.
Kenelle sun kirja on etupäässä suunnattu?
Ehkä vaikea rajata, enkä rajaisikaan sitä.
Eri ikäisiltä ja eri sukupuolilta on tullut palautetta.
Se ehkä monessa elämän vaiheessa, -
voi olla kristillinen vakaumus tai olematta.
Että se varmaan herättää toivottavasti ajatuksia -
monenkin tyyppisissä ihmisissä ja elämän tilanteissa.
Vaikka se on miehen matka, mutta siinä on kaksikin naista, -
joiden elämää siinä peilataan tähän.
Siinä kirjassa on hyvin vahva sielunhoidollinen elementti -
mukana myöskin, tämän toisen naisen kautta ainakin.
Ja myöskin tän päähenkilönkin kautta, -
mutta peilaat siinä jotenkin tämän naisen valintoja hänen -
rikkinäiseen sieluun tai entiseen elämäänsä, -
ja tällaista eheytymisen matkaa siinä sitten.
Se on aika kapeasti siinä, mutta se ilahdutti siinä.
Tuli sellainen kuva tuota kirjaa lukiessa, että olet joutunut -
näihin asioihin törmäilemään, ja olet pohtinut näitä juttuja pitkälti.
Kyllä sitä uudelleen aina ihmettelee, -
ja tavallaan oppii paremmin näkemään Jumalan armon suuruutta.
Ehkä me ei täällä ajassa edes pystytä käsittämään sitä, -
miten suuri on Jumalan armo ja rakkaus -
meidän vajavaisten ihmisten kohdalla.
Hän ei työnnä luotansa pois, tai etteikö Hän ottaisi vastaan, -
vaikka me oltais mitä töppäilty elämässä.
Armo tuossa kirjassa onkin siellä lop- pupuolella aika voimakkaasti mukana.
Päähenkilö Matti kohtaa armon Jumalan puolelta, -
mutta hän armahtaa itseensäkin, ja armahtaa vaimoansakin.
Näin mä sen koin. Mistäs tätä saa?
Sitä saa minulta suoraan.
Esimerkiksi blogi-sivuston kautta, Kirja-Keuruusta, -
tai kristillinenkirjakauppa.fi
Yritän laajentaa tarjontaa muualle, että se olis saatavilla.
Seurakunnistakin varmaan jostakin saa sitä.
Olisko sulla jotain neuvoja, jos nyt katsojissa on ihmisiä, -
joilla on pöytälaatikkoon tekstejä kirjoitettuna, -
jotka miettii sinun runosi sanoilla, että osaisipa kirjoittaa.
Ja pystyisinpä joskus julkaisemaan kirjan, -
ja saisinpa kertoa ihmisille itselle tärkeistä asioista kirjan kautta.
Mitä sä sanoisit?
Kirjoittaminen kannattaa aina. Siinä harjaantuu, kun kirjoittaa.
Kannattaa tietysti lukea muitten kirjoja myös.
Niin sekin, se on tärkee.
Jos aikoo, että ne ei loputtomasti pysy siellä pöytälaatikossa, -
vaan ne todella tulisi julkaistuksi, -
niin jonkin verran enemmän tekee työtä sen eteen.
Siinä on erilaisia vaiheita. Hiostamista ja työstämistä -
ainakin omalla kohdalla tarvitsi paljon, ennen kuin laatutaso on riittävä.
Kriitikoita oli sulla? - Onneksi oli kymmenisen ihmistä, -
ketkä antoivat palauteta. Se oli tosi tärkeätä. - Se on viisautta.
Kristinusko, sehän on kirjan uskonto.
Kirjoitetun sanan kautta kristinusko leviää edelleenkin.
Mediauskonto, voisi sanoa näin.
Paavali oli ensimmäinen tämmöinen mediaguru.
Kirjoitti kirjeitä, jotka levis seurakuntiin, -
ja jotka on levinnyt kautta maailman Raamattuun koottuina.
On huikeata ajatella näin.
Emme ole pelkän suullisen tradition varassa, vaan kirjoitetun sanan.
Hyvä. Voisit jatkaa Matin tarinaa jossakin vaiheessa.
Minusta se oikeastaan vasta alkaa. - Niin, saa nähdä joo.
Lähteekö hän seikkailemaan junissa edelleen, -
vai mitä tapahtuu Matin elämässä. Vois olla mielenkiintoista lukea.
Jos sulla lähtee tarina rullaamaan, niin laita tietokone laulamaan, -
ja lisää vaan tekstiä. Tykkäsin todella tuosta kirjasta.
Olet teknisesti valmis kirjoittaja - kielioppi on hallinnassa.
Kiitos.
Kiitos Jarkko Malinen, että tulit haastateltavaksi.
Toivon sinulle oikein menestyksekästä kirjailijan uraa.
Vielä kerran onnittelut esikoiskirjan johdosta. -Kiitoksia.
Kiitos katsoja, että olit mukana tässä ohjelmassa.
Ehkäpä sinullakin on siellä talentti.
Ties minkälainen, niitä on niin paljon erilaisia.
Rohkaisen sinua etsimään niitä, ja laittamaan talenttisi käyttöön.
Tavataan taas Kulmakivellä.
Tekstitys: Ilpo Törnqvist