Tervetuloa katsojat mukaan Kulmakivi ohjelmaan.
Olemme Keuruulla mökki- ympäristössä. Tapaamme tänään -
Katri Latokankaan. Sinua kutsutaan Katruskaksi, tervetuloa. - Kiitos.
Katri, millaisia pitkospuita pitkin olet elämässäsi tähän tilanteeseen tullut?
Tähän tilanteeseen oikeastaan viimeisimpiä pitkospuita pitkin -
Mikkelin ammattikorkeakoulun opiskelijana.
Opiskelen siellä yhteisöpedagogin ylempää ammattikorkeatutkintoa.
Vähän kauempaa olen opintovapaalla oppilaitospastorin työstä.
Samalla kun opiskelen olen vaimona ja kotiäitinä.
Tämän nykyisen opiskelun myötä -
kuvioihin on vahvasti astunut mentorointi.
Toimin myös Iso Kirja-opiston ja Help ry:n mentorikouluttajana.
Ok. Luin blogiasi ja silmään pisti sana "mentorointi" ja "mentori."
Mitä se nyt oikeastaan tarkoittaa? Selvitäpä meille.
Mentorointi on sitä, -
että ihminen voi oppia jotain itseänsä kokeneemmalta -
aihepiiristä, josta itsellä ei ole kovasti tietoa.
Mentori on tietynlainen ohjaaja, opastaja -
tai sitten rinnalla kulkeva henkilö, joka auttaa perehtymään asioihin, -
joissa ehkä haluaa kasvaa, mennä eteenpäin ja oppia ammatillisesti jne.
Mentori mentoroi niin kutsuttua aktoria -
joka on ikään kuin mentoroinnin kohde.
Vaikka tänä päivänä ei puhuta, että mentori olisi konkari, -
joka siirtää tietoa jollekin vasta-alkajalle. - Niin.
Puhutaan enemmän myös vertaismentoroinnista ja siitä, -
että myös mentori oppii hyvin paljon aktorilta, mentoroitavalta.
Ok. Kuka voi toimia mentorina?
Pitääkö saada koulutus ja miten se tapahtuu?
Sinänsä mentorina voi oikeastaan toimia henkilö, -
jonka joku valitsee itselleen mentoriksi.
Yksi mentorin perusominaisuuksista on, että sen jota mentoroi, -
tarvitsee luottaa toiseen. Hänen tulee olla se uskottu henkilö.
Voi olla joskus, että se on henkilö, joka ei ole itse mentorointiin -
kauheasti perehtynytkään mutta aihealueella pystyy opastamaan -
eteenpäin ja olemaan siinä mukana. Toisinaan on tärkeätä, -
että jos puhutaan jostain työyhteisön -
sisäisestä tai työkuvioissa mento- roinnista niin silloin on tärkeää, -
että myös mentorilla on koulutusta, -
jonka kautta on oppinut ohjaamaan, kuuntelemaan ja tunnistamaan sitä,-
että mikä se oma mentorin rooli aktorin kanssa kulkiessa on.
Tapahtuuko mentorointia oikeastaan arjessa ihan luontaisestikin, -
ilman että tarvitsee nimetä ketään mentoriksi tai aktoriksi?
Jos ajattelen omaa elämääni. Elämäni varrella sekä seurakunnassa, -
että muuten vapaa-aikana on ollut sellaisia ihmisiä, -
joita pidän omina mentoreinani, joilta olen paljon saanut oppia, -
joita kunnioitan ja arvostan. Sen takia olen myös heille halunnut uskoutua -
ja saanut monta hyvää matkaevästä. - Kyllä.
Millaisessa elämäntilanteessa ihmiselle voisi olla -
etua ja hyötyä mentorista?
Koska me ihmisenä kasvamme koko ajan ja menemme eteenpäin.
Siitä näkökulmasta oikeastaan milloin tahansa mentorista on hyötyä.
Tarvitsemme sitä, että meillä on malleja, -
ketä seuraamme ja otamme oppia elämässämme.
Ainakin pitäisi olla sellainen ajatus elämässä, -
että haluan oppia toiselta jotain.
Erityisesti, jos on työ- tai arkielämässä -
jokin sellainen selkeä ongelma, johon tarvitsee ohjausta, -
tukea ongelman käsittelyn suhteen.
Silloin jollakin kokeneemmalla voisi olla siinä syvää annettavaa.
Jos ajatellaan ammatillista kasvua ja uralla etenemistä.
Sellaisessa tilanteessa mentori on joissakin tapauksissa -
kultaakin tärkeämpi ja arvokkaampi.
Hengellisessä tilanteessa monet kipuilevat -
oman kutsumuksensa kanssa eri elämänvaiheissa.
Silloin on ihana, että saa käydä asioita ja kysymyksiä läpi -
jonkun itseään kokeneemman kanssa. - Joo.
Toisaalta tietysti on aika tärkeätä se, että itsekin alan olla sen ikäinen, -
että voin oppia jo paljonkin asioita vaikkapa 20 v. itsestäni nuoremmilta.
Niin. - On asioita, joita he osaavat paremmin ja pystyvät antamaan -
sellaista näkökulmaa, että mielelläni pidän -
itseäni nuorempia mentoreinani. Voin oppia heiltä hyvin paljon. - Niin.
Sitä tilannetta kutsutaan käänteismentoroinniksi. - Ahaa.
Kokenut voi oppia kokemattomammalta.
Minulla on näitä tilanteita tietokoneen kanssa jatkuvasti. - Aivan.
Mistä voi löytää mentorin? Missä mentoreita on?
No tänä päivänä oikeastaan -
työpaikoilla monilla on ihan mentorointisysteemeitä. - Ahaa.
Automaattisesti, kun tulee uusi työntekijä niin työhön perehdyttäjän -
lisäksi on myös mentori rinnalla kulkemassa.
Viimeisin mentorointikokemus -
minulla oli koulutuksessa.
Meillä oli vertaismentorointiryhmä.
Sitten piti myös itse perustaa oma vertaismentorointiryhmä. - Ahaa.
Monissa koulutuksissa on myös mentorointinäkökulma tulee esille.
Joissakin tilanteissa toivoisi, että olisi ikään kuin sellainen -
mentoripankki käytettävissä.
Yksi tapa tietysti on, että tutustuu vaikkapa netin kautta.
Millaisilla organisaatioilla on nimettyjä mentoreita.
Ok. - Tällaisia esimerkiksi olemme helluntaiseurakunnissa -
ja helluntaiherätyksessä alettu kouluttaa mentoreita siksi, -
että työntekijät pystyvät löytämään itsellensä mentorin.
Tällä hetkellä meilläkään ei valitetta- vasti isoa mentoripankkia ole tarjolla.
Ne, ketkä kokevat, että pystyisivät olemaan tukemassa toisia -
palvelutehtävässä ja siihen varustautumaan niin -
heistä on iso pula tällä hetkellä. - Varmasti.
Miten mentoriajattelua voitaisiin seurakunnissa enemmän hyödyntää?
Sitä pystyy hyödyntämään tosi paljon.
Oikeastaan tehdään jo epämuodollisesti tosi paljon.
Aika useinhan seurakunnissa on paljon vapaaehtoistyöntekijöitä, -
joita koulutetaan ja kasvatetaan koke- neempien työntekijöitten rinnalla.
Kyllä. - Voi olla jonkin verran koulu- tusta ja toisaalta on iso merkitys -
mentoroinnin tyyppisellä ohjauksella.
Toisaalta työntekijätasolla olisi hirveän hyvä, -
jos jokaisella työntekijällä olisi ihan oma mentori.
Ehkä eniten tällä hetkellä ajattelen, että hyödynnettävyyttä olisi -
tällä vertaismentoiroinnilla seurakuntakentässä.
On paljon kokeneita työntekijöitä, joil- la voi olla pitkäkin työura takana, -
niin että he kokoontuisivat keskenään.
Siinä olisi koulutettu ryhmän ohjaaja, joka johtaisi mentorointikeskusteluja.
Saadaan toinen toisilta vertaisina dialogisesti oppia. - Kyllä.
Keksitkö yhtä-äkkiä jotain esimerkkiä jollekin papille, pastorille.
Millaisessa tilanteessa saattaisi mentori olla hyödyksi?
Varmasti ainakin sellainen tilanne, jossa huomaa, -
että on yksin omalla työpaikalla tekemässä tietyn tyyppisiä ratkaisuja.
Ei ole vertaistyöntekijää siinä mukana. Sellaisessa tilanteessa -
esimerkiksi mentori voi olla se, joka antaa hyvää näkökulmaa oman -
tilanteen ulkopuolella tai toisaalta kuulevaa korvaa siihen tilanteeseen.
Myös voi ennalta ehkäistä omaa uupumista ja väsymistä sitä kautta.
On jatkuvasti sellainen joku toinen ihminen tai joku ryhmä, -
jonka kanssa saa peilata omia ajatuksia.
Sanoit, että on kuuleva korva niin olen kokenut, -
että mentoriksi on riittänyt ihminen, joka suostuu kuuntelemaan.
Herkästi sanomme kun toinen kertoo ongelmastaan "Joo niin minullakin".
Se pelkkä kuuntelija olisi ihan se paras mentori.
Niinpä ja siinä oli mainittu tiedonsiirtomentorointi. - Niin.
Jossain vaiheessahan se oli se perusasia, jota tehtiin, -
kun mennään muutama vuosikymmen taaksepäin.
Tänä päivänä yhä enemmän ajatellaan, -
että ihmisen pitää itse saada oivaltaa. - Niinpä.
Se, että kun puhut omista asioistasi, joku osaa kysyä oikeita kysymyksiä.
Silloin sinä löydät niitä ratkaisuja, jotka oikeasti toimii -
sinun tilanteessa. Ei, että joku kertoo, että näin tulee tehdä -
ja se ei yhdessä tilanteessa toimikaan. - Kyllä.
Mitä sinun omassa elämässä on menossa? - Tein noin vuosi sitten -
opinnäytetyön, jossa tein oppaan seurakuntatyön mentoroinnista.
Oikeastaan siitä poiki ajatus, että lähden vielä jatkamaan opintoja.
Edelleen opinnäytetyön parissa aherran, -
mentoroinnin nimenomaan seurakuntatyön näkökulmasta.
Yksi tämän talven mielenkiintoisia juttuja, joka jatkuu ensi vuoden, -
on se, että saan toimia toisille opiskelijoille mentorina.
En kasvokkain niin kuin juttelu- tilanteessa, mikä on usein luontevinta.
Asumme eri paikoissa ja tehdäänkin hyödyntäen nykytekniikkaa. - Ai jaa.
Se on yksi ja toinen on sellainen, että kehitetään -
Iso Kirja-opistossa mentoroinnin koulutusta, -
jossa ne ketkä asuvat kotimaassa suorittavat -
lähiopiskelijoina tällä lailla toisiaan nähden opintojaksoja.
Jotka asuvat maan äärissä lähetys- ja kehitysyhteistyössä suorittavat -
koulutusta jopa tuhansien kilometrien päästä. Sellaista olen saanut olla -
suunnittelemassa ja ensi vuonna toteuttamassa. - Ihan upeata.
Löytyykö Raamatusta esimerkkejä mentoroinnista?
Miten tämä liittyy Raamattuun? Liittyykö?
No tuolla kirjoissa, kun lukee mitä itsekin ajattelen.
Mentorointia joltain osin verrataan myös -
opetuslapseuttamisprosessiin.
Se on sinänsä tietysti hiukan erilainen mutta kyllähän Jeesuksella -
oli sellaista mentoroivaa, opastavaa, esimerkkinä olevaa -
suhtautumista ja kohtaamista.
Erityisesti opetuslasten kanssa.
Opetuslapset saivat oppia Jeesukselta paljon.
Toisaalta ajattelisin myös, -
että kyllähän opetuslapset olivat myös vertaismentoreita -
toinen toisilleen siinä erilaisessa vaiheessa myöskin. - Niin.
Sen tyyppistä näkökulmaa tietysti näkyy.
Ihan perinteisemmästä -
mentorointisuhteesta myös ajatellaan vaikkapa -
Barnabasta ja Saulusta, Paavalia. - Joo.
Sitten taas Paavali sai olla itse mentorina monille, -
joista saamme Raamatussa myös lukea.
Vaatiiko se vähän nöyryyttäkin ottaa vastaan mentorointia?
Siinähän ihminen alistaa itsensä tavallaan -
oppimaan toisen alaisuuteen jollakin lailla.
Ei varmaan ilman tervettä nöyryyttä pysty oppimaan toiselta.
Erityisesti, jos ajatellaan, että on tilanteita, joissa tulee olla -
valmiutta oppia itseänsä nuoremmilta. - Kyllä.
Silloin se vaatii tervettä asennetta, että minä voin oppia kaikilta.
Ehkä siitä minulla on hieno kokemus nuoruusvuosilta.
Kuulin yhden mentori-idolin, jos voisin näin sanoa, -
pitämän opetuspuheen. Hän mainitsi, että hän ei ole elämänsä aikana -
törmännyt vielä yhteenkään ihmiseen, jolta hän ei olisi voinut oppia jotain.
Jotenkin silloin sen nuoren tai aika pienenkin tytön sydämessä -
heräsi ajatus, että jos tuo ihminen pystyy sanomaan noin, -
joka on 50-60 v. vanhempi kuin minä -
niin haluaisi itsekin säilyttää sellaisen elämänasenteen, -
että haluaisin oppia kaikilta ihmisiltä, keitä kohtaan. - Ihana asenne.
Hengellisellä kentällä näkee siellä täällä ns. yksityisyrittäjiä -
jotka eivät ole omissa seura- kunnissaan ehkä suostuneet -
tai sopeutuneet minkään auktoriteetin alle.
Heillä on kuitenkin kovasti tarvetta toimia jossakin ryhmässä.
He perustavat oman yhdistyksen tai seurakunnan.
Millaisia sudenkuoppia näet tällaisessa toiminnassa?
Kun otit tuon näkökulman huomioon, -
että ei ole valmiutta asettua minkään auktoriteetin alle.
Kyllä Raamattu selkeästi meille opettaa sen, että -
Jumala on tietysti meidän ylin auktori- teetti mutta meillä tulee olla myös -
niitä Paavalin kaltaisia henkilöitä, jotka ovat niitä -
kenelle voimme uskoutua -
ja kenelle on annettu mahdollisuus ohjata. - Kyllä.
Ajattelisin, että silloin kun terveesti pystyy ottamaan vastaan -
ohjausta ja on auktoriteetin alla -
niin silloin myös itse säilyy monilta turhilta kolhuilta.
Joku kerran sanoi, että kaikilla johtajillakin pitäisi olla jokin -
johtoryhmä tai vanhimmisto tai mikä ikinä onkaan, -
joka valvoo toimintaa jollakin tavalla.
Ihminen on vain inhimillinen ja siellä voi tulla virheitä. - Niinpä.
Se on tosi tärkeätä, että on johonkin tilivelvollisuus ja raportointisuhde -
siitä omasta työstä ja tekemisestä. Kyllä se on todella tärkeätä.
Tarvitaan rohkeutta tehdä päätöksiä -
ja toimia monella lailla. Aina on tärkeätä olla myös joku peili, -
jonka kautta saa peilata omaa toimintaa.
Katri Latokangas, kiitos, että tulit haastateltavaksi.
Toivon, että saat opetettua ja koulutettua -
mahdollisimman monta mentoria hengellisellekin saralle seurakuntiin.
Toivon katsojillekin, että löytäisitte oman elämänne -
kipu- ja kasvukohdissa mentorin.
Mentorina voi toimia ystäväkin parhaassa tapauksessa, -
jos muuta koulutettua mentoria ei ole saatavissa.
Oikein siunattua jatkoa ja palataan taas ohjelman pariin.
Tekstitys: Mauri Porkola