Helige Ande, rör upp detta möte rejält.
Graham Cooke: UTMANING TILL GODHET
Jag kan tala till Dig om en värdefull sak och behöver Din hjälp.
Åter igen vill jag säga, hur mycket jag älskar Dig -
hur viktig Du är i mitt liv.
Tack för allt Du har förkunnat i Jesus.
Jag är överväldigad av hur mycket Du värderar Honom -
och hur helhjärtat Du vill göra Honom känd.
Du förvånar mig med Din generositet.
Du är den mest spännande person jag känner.
Den mest inspirerande person jag känner.
Den mest begeistrade person jag känt under hela mitt liv.
Du är ett under och ett tecken i Dig själv.
Vi älskar Dig och vill förena oss alltmer med Dig.
Kom och gör det Du kan göra på ett så fenomenalt sätt.
Berör oss, inspirera och stimulera oss.
Rör vid våra hjärtan, ge oss hunger och törst att förverkliga Jesu vilja.
I Hans namn, amen.
Idag vill jag tala om Guds godhet.
Relationen mellan Gud och Mose -
uppenbarade för oss -
att härlighet och godhet är ett i Guds hjärta.
2 Moseboken 33.
Var på er vakt! Jag öppnar Bibeln.
Ni känner väl till situationer som Gud använder för att ledar er in i -
en annan situation, där ni kan be Honom om det Han helst vill ge?
Har någon en sådan erfarenhet med Gud?
Du vet att Han får dig att dansa runt i rummet -
tills Han får dig till det hörn där du piper: "Visa mig din härlighet!"
Han bryr sig inte om hur du säger det, bara du säger det.
Det kvittar om du låter som P.V. Herman full av steroider.
Gud får alltså Mose till ett ställe där denne säger:
2 Mos. 33:18.
"Mose sade: 'Låt mig få se Din härlighet.'
[Gud] svarade: 'Jag skall låta all min godhet gå förbi framför dig..."
Där går en mäktig mängd av godhet.
Jag kan se Mose stanna kvar en god stund.
"...och jag skall ropa ut namnet 'HERREN' inför dig.
Jag skall vara nådig mot den jag vill vara nådig emot -
och jag skall förbarma mig över den jag vill förbarma mig över.
Mitt ansikte kan du inte få se, ty ingen människa kan se mig och leva."
Det finns inget hot i detta -
men Guds ansikte och Hans närvaro är förblindande ljusa.
att en naturlig människa skulle brinna ner till aska framför Gud.
När Jesus kommer åter, kommer alla de som får möta Honom förvandlas.
Annars skulle de inträda i himlen som frasiga kolbitar.
Det skulle vara ett verkligt brännoffer!
"Ingen människa kan se mig och leva."
Herren sa: "Se, här är en plats nära intill mig. Ställ dig där på klippan.
När min härlighet går förbi skall jag ställa dig i en klyfta i klippan -
och jag skall låta min hand vara över dig till dess jag har gått förbi."
Varför var detta nödvändigt?
Därför att Guds godhet är så otroligt förblindande -
att Mose bokstavligen skulle ha försvunnit i en rökpuff.
Han skulle ha blivit aska.
Gud säger att Hans godhet är så enorm -
att Han måste skydda Mose i dennes situation.
Och jag som tyckte att det där var en bra historia!
"Sedan skall jag ta bort min hand, och då skall du få se mig på ryggen.
Men mitt ansikte kan ingen se."
Mose möter alltså en så mäktig godhet -
att den får hans ansikte att lysa så starkt -
att han måste dölja sitt ansikte för andra.
Detta är Gamla Testamentet.
Detta hände under besökskulturens period.
Så otroliga möten är snudd på saga.
Det är det jag tycker är så häftigt med evangeliet.
Det är en så otroligt god nyhet, så häpnadsväckande -
så förunderlig och ofattbart härlig att det är snudd på saga.
Vi brukar säga pessimistiskt i den här världen -
att om något är för bra för att vara sant, så är det lurendrejeri.
I himmelriket däremot är ingenting från Gud -
om det inte är för bra för att vara sant!
Evangeliet är så strålande, så lysande, så otroligt, så mäktigt!
När man greppar tag i det, kan det föra en in i Guds värld.
För att träda in där måste man redan ha en hel del fantasi.
Man kan inte ens tänka på det helt logiskt.
Man kommer till en punkt där det andliga måste överträffa intellektet.
Den sortens tänkesätt når man bara genom visheten.
Genom uppenbarelsen, genom mötet.
Genom fantasin i Gud.
Gud gav oss fantasi och talar till oss i drömmar och syner -
därför att dessa inte grundar sig på logiskt tänkande.
Sådan tankevärld finns utanför logiken.
Jag ska läsa 2 Mos. 34:29. "När -
Mose steg ner från Sinai berg...med vittnesbördets båda tavlor visste han -
inte att hans ansiktes hy strålade...han hade talat med HERREN.
Aron och alla Israels barn såg Mose, och se, hans ansiktes hy strålade.
Och de fruktade för att komma nära honom. Men Mose ropade till dem.
Då vände Aron och menighetens alla hövdingar tillbaka till honom -
och Mose talade till dem.
Därefter kom alla Israels barn fram till honom och han -
framhöll för dem allt som HERREN hade sagt honom på Sinai berg.
När Mose hade talat färdigt till dem hängde han en slöja för ansiktet.
Varje gång som Mose trädde fram inför HERRENS ansikte -
tog han av sig slöjan till dess han gick ut igen. När han kom ut -
talade han till Israels barn det som han fått befallning om.
Och Israels barn såg att Moses ansikte strålade, och Mose hängde -
slöjan över ansiktet igen till dess han gick in för att tala med HERREN."
Det är intressant, hur allting blev omvänt här.
Vi gömmer oss någonstans med Gud.
Gud handlar både i detta gömställe och genom uppenbarelse.
Vid sin uppenbarelse kommer Gud in i din värld -
och uppenbarar sig på ett mäktigt sätt som förändrar dig.
I gömstället däremot drar Han dig in i sin värld.
Intressant att Mose måste dölja sitt ansikte offentligt -
men ensam med Gud kunde han vara utan slöjan.
Det var precis tvärtom.
Guds härlighet och godhet var så starka -
att Mose i sitt naturliga tillstånd måste skyddas mot deras styrka.
Guds hand skyddade honom.
Denna tanke i sig får min ande att på djupet ropa -
att vi har en bra bit kvar att gå.
Men vi går åt rätt håll.
Om du vill dö, låt godheten bränna dig.
Guds härlighet vilar i Hans oändliga godhet.
Hans härlighet och godhet måste fylla såväl jorden som himlen.
I vår tid söker vi en anledning att leva i Guds rike.
Detta levnadssätt definieras med "såsom i himmelen så ock på jorden".
Vi söker samma verklighet på jorden som himlen får njuta av -
för det var ju det Jesus kom hit att ge oss.
Han kom för att ge en glimt och ett smakprov av Rikets verklighet:
"Ni skall utföra de gärningar som jag gör, och större än dessa".
Guds passion för godhet är så stark att den förändrar allt den vidrör.
Kung David visste -
genom sina möten med Gud, att Guds godhet skulle följa honom -
i alla hans livsdagar. (Psalm 23:6)
Han skrev om det i sin dagbok, Psaltaren.
Han visste att godheten är motgiftet mot förtvivlan.
I psalm 27:13 säger han att han skulle ha förtvivlat -
om han inte varit viss om att "få se HERRENS godhet i de levandes land."
Tänk om alla dina känslor strömmade upp ur godheten?
Då skulle vi inte vara lika sårbara för yttre omständigheter.
Vi skulle tvärtom ledas bara från ett håll.
Alla mina känslor skulle strömma upp ur godheten -
eftersom Guds godhet övervinner allt negativt som väcker förtvivlan.
Rom. 2:4 säger att Guds godhet för oss till omvändelse.
Godheten kan förändra vårt tänkesätt -
och få oss att tänka och leva annorlunda och söka ett annat sätt -
att utforska andlighetens andra dimension, godheten.
Godheten som ger oss styrka.
Varenda en som blir vidrörd av Guds godhet -
möter Honom på ett djupare sätt.
Hur skulle du känna om du mötte Guds ofattbara godhet -
på ett plan som förvandlar din personlighet totalt?
Hela personligheten skulle förändras -
och bli fri för att höja sig till Guds löftesnivå därför att -
du har kommit till en punkt där du styrs bara av en sak:
Guds godhet.
Psalm 31:8 säger att Gud har godhet i beredskap -
åt varje kärt barn som ärar Honom.
Ni verkar ha förbättringar på gång.
I himlen finns ett helt lagerrum fullt av godhet med ditt namn på.
Ska du tro på något ifråga om Gud, så tänk stort!
Förvänta dig något riktigt ovanligt.
Nöj dig inte med det alldagliga.
Förvänta dig något överväldigande -
något generöst, något riktigt maffigt.
För dig som individ och för din familj är det viktigt -
att du fattar att en enorm godhet finns sparad på ditt konto.
Vi måste förstå att godheten inte begränsar sig till goda gärningar.
Det är ett förväntansfullt levnadssätt.
som en del av vår relationserfarenhet.
Guds godhet är inte längre bara en lätt beröring.
Det bor en förväntan i dig om att vem du än möter -
så följer godheten dig.
Idel godhet och nåd följer dig, och de är goda.
Du kan inte kvitt dem. de är som spårhundar.
Gud jagar dig även nu, i denna stund.
Han stänger alla dina flyktvägar och jagar dig för att visa -
att du kan möta och uppleva Hans godhet.
Dessa upplevelser förändrar ditt liv och är helt oemotståndliga.
Och detta gäller inte bara dig.
Guds godhet bryter varje människa du möter. Godheten -
åstadkommer genombrott men är också ett bestående levnadssätt.
Apg. 10:38 säger att "Jesus gick omkring och gjorde gott -
och botade alla som var i djävulens våld."
Kraften i Guds godhet mot sitt folk var så legendarisk -
att folken runtomkring dyrkade Honom och ärade denna kraft -
och fienden bävade inför den.
De visste att de inte kunde besegra Guds godhet mot Israel.
De visste att Israel hade Guds gunst, som inte kunde besegras.
Guds godhet på deras sida gjorde dem oövervinnerliga.
Och folken bävade.
Apg säger att de troende vände världen på ända genom Guds godhet.
"Åh nej, nu kommer de hit också!"
Ingen kunde vara neutral inför den första församlingen.
Ingen kunde vara neutral. Äsch, bara ett gäng troende.
Alla dessa killar skakade om sin omgivning genom Guds godhet.
Ingen gick säker!
Godheten har alltid varit närvarande i allt Gud gör i oss.
Den är en av Andens frukter och ljusets frukt i våra liv.
Ef. 5:9 säger att ljusets frukt består i allt vad godhet heter.
Gud vill att du lever i en så ofattbar godhet -
att den för ändrar alla du kommer i kontakt med.
Godheten frammanar Kristi utstrålning som påverkar människor.
Därför känntecknar godheten varje lärjunge.
Det du gör i Guds godhet är underbart.
Ingen går säker för den, inte ens dina fiender.
Bibeln säger att en god man röjer sin godhets skatt för världen.
Matt. 12:35.
Han lever ett liv som ärar Gud -
för godheten behagar Gud. Kol. 1:10.
Bara genom att vara hängivna godheten -
kan vi få mer kunskap om och erfarenhet av Gud själv.
Den Helige Andes mål är att göra dig hängiven godheten.
Inte bara som en tanke eller ett begrepp, utan som ett levnadssätt -
så att allt hos dig styrs av Guds godhet.
Vad som än händer flödar godheten ut ur dig.
Den tränger ut genom dina porer.
Inte ens dina fiender, särskilt inte de, kan stå emot.
När du lever i Guds godhet, känner du inte ens igen fienderna.
I Kansas City kom en man till mig och sa:
"Du ska veta att jag hatar allt du representerar.
Du är en kättersk avfälling och villolärare.
Jag hatar allt du representerar.
Jag bekämpar dig. Jag är din fiende."
Jag sa: "Hördu du, tro mig - det är du inte."
Han sa: "Jag menar allvar. Jag hatar allt du representerar.
Jag är din fiende." Jag sa: "Det är du inte."
- "Jo, det är jag" - "Nej då."
Han började koka, stampade med foten & upprepade: "Det är jag visst!"
"Det kan du inte vara." "Varför?" "Det är ju tisdag idag!
Man kan inte få fiender på en tisdag! Vad är du för en pelikan?"
Han blev illröd och sa: "Jag kommer tillbaks i morgon!"
Jag sa: "Ja, gör det. Jag har specialerbjudande på onsdagar."
Vill någon vara min fiende, ber jag honom komma tillbaka i morgon -
och ber för honom.
"Du lägger inga händer på mig!"
"Det behövs inte.
"Jag kan be för dig någon annanstans och resultatet blir detsamma.
Det är nämligen så att jag inte försöker skaffa fiender.
Men tack för erbjudandet, jag uppskattar det.
Du kan inte vara min fiende, om jag inte anser dig vara det -
och det gör jag inte. Jag är inte på det humöret. Och har inte tid.
Hellre skulle jag vilja dricka en kopp kaffe med dig.
Men jag tar definitivt inte emot dig som min fiende.
Jag kommer att be om Guds godhet för dig."
Han bara stirrade på mig, skakade på huvudet och gick.
Men jag har en viss känsla av att jag kommer att träffa honom igen.
Godhet och härlighet kan inte separeras från varandra.
Ordet säger att vi alla har syndat och saknar härligheten från Gud.
Betyder detta att vi i något skede slutar att vara goda?
Vi slutar vara goda och ha godhet som vårt levnadssätt.
I något skede släpper vi taget om något riktigt vackert.
Vi släpper taget om godheten.
Vi förlorar härligheten så snart vi slutar att utöva godhet.
Godhet är livsviktig under motstånds- och krigsperioder.
Vi måste älska våra fiender och göra gott mot dem.
Jag ska läsa något annat - ur Bibeln.
Luk. 6:27-35.
"Men till er som lyssnar säger jag: Älska era fiender -
och gör gott mot dem som hatar er.
Välsigna dem som förbannar er -
och be för dem som förorättar er.
Om någon slår dig på den ena kinden, så vänd också den andra kinden till.
Och om någon tar ifrån dig manteln, så låt honom också ta din livklädnad.
Ge åt var och en som ber dig, och om någon tar ifrån dig -
vad som är ditt, så kräv det inte tillbaka.
Allt vad ni vill att människor skall göra er, det skall ni göra dem.
Om ni älskar dem som älskar er, skall ni -
ha tack för det? Också syndare älskar dem som visar dem kärlek.
Och om ni gör gott mot dem som gör gott mot er -
skall ni ha tack för det? Så handlar också syndare.
Och om ni lånar åt dem som ni hoppas skall betala tillbaka -
skall ni ha tack för det?
Också syndare lånar åt syndare för att få tillbaka vad de lånat ut.
Nej, älska era fiender, gör gott -
och ge lån utan att hoppas få igen något.
Då skall er lön bli stor, och ni skall vara den Högstes barn -
eftersom Han är god mot de otacksamma och onda."
Detta tal om godhetsnivån överskrider alla gränser.
Med ett sådant djup av godhet spelar det ingen roll vad människor gör.
Godheten är ett levnadssätt.
Tänk att leva i en sådan ofattbar godhet -
att man inte är rädd för att bli tagen för given -
att bli utnyttjad!
Inget sådant bekymrar dig längre.
Du bryr dig inte vad andra gör med din godhet.
Det enda du vill är att göra gott.
Jag favoriserar eller utestänger ingen.
"Dessa slösar bort allt och de där missbrukar allt..." - Vem bryr sig?
Detta ingår i godheten.
Vi styr den inte.
Vår åsikt har ingen betydelse.
När vi gör något gott, har vi inga favoriter.
Godheten ges inte som någon belöning.
Vi får ge därför att Gud är sådan.
Vi får inte ge villkorligt.
"Jag gör det här, om du gör det där."
"Du slösade bort det jag gav sist, så nu får du inget mer."
Vi får inte ställa villkor.
Vi har inga favoriter, vi bara är goda.
Under inga omständigheter slutar vi göra gott.
I godheten finns en enorm kraft för såväl givaren som mottagaren.
Förr i tiden fanns det i min hemstad Southampton -
en församlingsledare som talade mot det profetiska ordet -
och särskilt mot mig.
Genom åren predikade han mer om mig än om Jesus.
Budskapet var: "Gå inte ens nära honom!
Träffar du honom på stan, gå över till andra sidan gatan.
Titta inte honom i ögonen. Tala inte med honom."
Av allt att döma var jag djävulens brylling.
Allting var riktat mot mig.
Jag undervisade om profetia, och det gjorde mig fredlös.
Ibland var det riktigt intressant.
Församlingen var självständig och dess medlemsantal började sjunka.
Jag minns att några dåtida vänner kom till mig och sa:
"Medlemsantalet sjunker, ekonomin svajar och Gud straffar honom."
De var glada däröver.
Men jag sa: "Hörni, det där är inte rätt. Vi får inte tänka så.
Vi vill att den här pastorn har framgång.
Han är en broder, även om han inte beter sig så.
Det angår inte oss, det är en sak mellan honom och Gud.
Jag tänker inte kritisera honom -
och jag vill inte att ni är skade- glada över hans misslyckanden."
Vi hade riktigt intressanta diskussioner om detta ämne.
Församlingens inkomster minskade och pastorns utkomst blev sämre.
Herren väckte mig kl. 2 på natten och sa: "Gå till bankomaten."
Jag undrade varför. "Saknar Du kontanter?"
Han sa: "Nej, men den här mannen gör det."
Så jag steg upp mitt i natten, gick till bankomaten.
tog ut ett par tusen pund -
och körde hem till pastorn med pengarna i ett kuvert.
I England har man ett brevinkast i ytterdörren.
Genom den får man brevet direkt in i huset.
Jag tassar in på hans trädgårdsgång kl. 3 på natten.
Jag sitter där på huk och ber Gud hålla poliserna borta -
för de aldrig skulle tro på min förklaring.
Herren sa att jag skulle stoppa brevet i luckan utan mitt namn.
Jag skulle välsigna huset, så jag sa några välsignelser genom luckan.
och slänger in pengarna.
Två, tre gånger per månad visade Herren mig ett belopp -
som jag tog ut och gav till den där mannen.
Han började vifta med bankkvitton i vädret och säga:
"Här ser ni att Herren välsignar mitt arbete. Jag har rätt!"
Det var verkligen kul.
Jag gapskrattade, för det var riktigt roligt.
Pastorn lyfte omsorgen i vädret som bevis på att han hade rätt.
Det var helt galet.
Jag brydde mig inte om missförståndet.
Jag visste ju att han en dag skulle förstå på grund av Guds godhet.
För mig var det mest fascinerande att hela denna godhetsgrej -
besparade mig från utskällningar, vrede och annat.
Från allt som man inte vill bli delaktig i.
Ibland tröttar vår egen reaktion mot sådant ut oss helt.
Om man bemöter ont med ont, kan det inte bli något gott av det.
Senare fick jag möjlighet att prata med honom.
Hans dotter råkade ut för en bilolycka.
Han hade själv så dåligt rykte i stan -
att folk sa att olyckan var Guds sätt att straffa honom.
Jag vet, folk tänker litet konstigt ibland.
Att Gud skulle sänka sig till något sådant...
Vi pratar om en 14-årig flicka. Att Gud skulle sjunka så lågt -
att Han skadar en flicka för att lära hennes dumme far en läxa.
Kan någon tro att Gud är sådan?
Då måste man vara ganska koko.
Folk sa att det var ett tecken från Gud.
Jag tog reda vilket sjukhus flickan låg på och åkte dit.
Jag steg in i rummet där fadern satt vid dotterns bädd.
Han tittade på mig och frågade: "Vad gör du här?"
Jag sa att jag hade kommit för att be för hans dotter.
"Jag vill inte att någon som du ber för min dotter."
Jag såg mig omkring och sa: "Det verkar inte finnas många frivilliga.
Bara du, jag och Jesus. Där två eller tre är samlade..."
Han sa: "Jag litar inte på dig." Jag sa: "Men jag litar på dig.
Jag litar på att du inte är så dum på riktigt.
Du skulle inte riskera din dotters hälsa -
på grund av en inbillad fientlighet med mig."
Han sa att det fanns inget inbillat i den.
Jag sa: "Hördu, vi kommer att be antingen du gillar det eller inte."
Han ville inte be med mig. Jag sa att jag skulle be utanför.
"Men det är för detta jag kommer att be, om det intresserar dig."
Jag ställde mig ute i korridoren och bad.
Dörren öppnades, han kom ut och sa: "Jag kan inte be för henne."
Jag sa att jag förstod det.
"Låt oss göra det tillsammans."
Så det gjorde vi.
Dottern låg i koma.
Men vet du, Gud är god!
Snart låg flickan inte längre i koma.
Detta var en av de stunder av godhet -
som ger mening åt allt.
Vi bad för en flicka i nöd och Gud hörde vårt rop -
och befriade henne och förändrade en fiende till en vän.
Ingen nära vän, men dock en vän.
Det är inte någon Hollywood-grej. Vi blev inte bästisar -
men vi pratade med varandra och jag kunde ringa och fråga hur det gick.
En dag bad jag honom berätta något:
"Vad predikar du om nu, när du inte längre kan hata mig?"
Han skrattade och sa: "Nuförtiden predikar jag bara om Jesus."
Det kan bli knepigt med folk, men det behövs bara en liten stund.
Bara en liten stund med människor.
Den andliga mognaden väntar på den stunden.
Det som andra gör för eller mot dig, säger inget om vem du är.
Bara det Gud är för dig avslöjar din identitet.
Ingen kan göra dig arg.
Du kan inte säga: "Han gjorde så jag blev arg på honom."
Ingen kan göra dig arg. Vreden är ditt eget val.
Du valde det själv. Ingen tvingade dig.
Du hade kunnat välja nåd och barmhärtighet och godhet.
Men nej! Du måste välja vrede. Vad handlar det om?!
Ingen tvingar dig att bli arg.
Någon kanske gjorde något som upprörde dig.
Ingen la ilskan i dig. Den kanske redan fanns där.
Ibland avslöjar någon hos oss något som redan finns i oss.
Just de personer som sticker upp mot dig och går dig på nerverna.
Den sorten som får dig att verkligen gnissla tänder!
Sluta med det! Tandläkarbesöken är dyra.
"Han gör mig sådan." Nej, för det finns redan i dig.
Du väljer själv det. Sluta välja det och gå därifrån!
Hitta någon annan idiot som faller för det.
Men du har all anledning att sluta vara den idioten.
Jag talar för mig själv nu. Hoppas att ni förstår det.
Sanna lärjungar brinner av iver att få visa vad som är gott.
De håller fast vid det goda.
De är hängivna godheten.
För dem är det det enda levnadssättet som speglar Guds karaktär.
För Kristi skull skall vi flöda över av godhet.
Bli uppfyllda av den. Ge den vidare så fort vi får möjlighet.
När du ger godhet, skyddar den dig.
Du behöver inte ta på dig allt möjligt negativt -
som andra människors handlingar driver dig till.
Du kan undvika det genom godhet.
Du kan lär dig att uttrycka Hans brinnande generositet.
Att vara givmild, slösaktig, överflödande av Hans godhet.
Det är ett verkligt privilegium att få överlämna allt i Guds händer.
Att lägga sina resurser och gåvor i Guds händer.
Det är härligt att få dela med sig och lägga sina pengar i Guds händer.
Det är trevligt att ge, jag gillar Guds karaktär och generositet.
Jag älskar Hans sätt att tänka på oss.
Och jag gillar vem som helst som vill lära sig att bli lik Kristus -
och göra sådana här saker.
Alla Guds egenskaper - kärlek, mildhet, barmhärtighet, tålamod -
är gärningar som har sina rötter i Hans godhet mot oss.
Att leva i Anden är att vidmakthålla de goda gärningarna.
Det är inget vi väljer att göra.
Det är det enda trovärdiga uttrycket för Guds rike.
Varje situation och omständighet används för att visa på Gud.
Allt som händer oss är en utmaning att manifestera Hans godhet i oss.
Jag vill verkligen poängtera detta.
Inget kan utmana oss: Varken livet, andra människor eller fienden -
Tänk om bara Guds godhet utmanade oss?
Tänk om Guds godhet var livets enda utmaning?
Antar man fiendens utmaning, måste man kriga.
Fienden vill lura oss in i en strid som aldrig leder någonvart.
Han vill trötta ut oss. Han kan inte övervinnas på sina egna villkor.
Att han skramlar med sina vapen betyder inte att vi måste strida.
Vi ska strida mot honom bara när Gud befaller oss att göra det.
Ibland dyker fienden upp bara för att trötta ut oss -
men hans egentliga mål är att föra oss vilse.
Ibland vill han lura oss att börja strida.
Så missar vi själva grejen.
Han vill inte få oss att strida mot honom i Andens frukt.
Han vill att vi använder vår egen energi för att besegra honom -
så att han kan trötta ut oss och locka oss in i striden.
Vår uppgift är att förbli i Jesus -
och kämpa bara när Han befaller oss att göra det.
Vi inväntar Överbefälhavarens order innan vi börjar strida.
Att fienden dyker upp får oss inte att rusa till fronten.
Vi attackerar honom bara när Gud säger åt oss.
I övrigt struntar du i honom och koncentrerar dig på Jesus.
Fienden är sensationslysten, han älskar uppmärksamhet -
och vill att också du koncentrerar dig på honom.
Jag var pastor i en församling - Gud hjälpe mig, och dem!
Jag satt på mitt kontor och försökte skriva nästa predikan.
Från rummet bredvid hördes: "Vad heter du? Ut i Jesu namn!"
Detta pågick i en och en halv timme.
Till sist reste jag på mig och knackade på dörren.
Killen kom till dörren med krage och slips i oordning, ärmar uppvikta -
ansiktet rött och svettigt. Jag frågade: "Vad sysslar du med?!"
Han sa: "Vi driver ut demoner."
Ja sa att jag hade tappat räkningen vid 73.
Han sa: "Jaa, detta är verkligen tunga grejor."
Jag lovade ge ett råd: "Detta är en lögnens ande."
Han gjorde honnör och sa: "Uppfattat, chefen!"
Han smällde igen dörren, jag återvände till mitt kontor.
och hörde honom säga: "Kom ut, du lögnens ande!" AAAAAHHHH!
Frid!
"Vad är ditt namn, vad är ditt namn?"
Den där lögnhalsen hade lurat honom i en och en halv timme!
Alla bästa bitarna finns på DVD i himlen.
Du får jobba på komediavdelningen.
Alldeles bredvid Mr Bean. Det vore något, eller hur?
Tänk om Guds godhet var det enda som utmanar oss?
Jag vädjar till dig: Låt dig inte distraheras in i strid!
Du gör bara det som du ser Fadern göra.
Om Han inte tar upp kampen...
I Gamla Testamentet frågades: "Skall jag gå ut och strida mot fienden?"
En utmärkt fråga även i Nya Testamentet.
"Ska jag strida mot fienden? Ska Du ge honom i min hand?"
Gud pekar ut striderna. Vi väljer dem inte.
Låt dig inte distraheras -
in i striden.
Kämpa när Gud säger åt dig att kämpa.
Andens frukt är ett starkare vapen mot fienden än Andens gåvor.
Tålamod är ett utmärkt vapen.
Själv övar jag mig i hur man håller sig fräsch en längre tid.
Hur börjar man dagen utan gårdagens negativa bördor?
Jag vill avsluta dagen med en fest och börja morgonen fräsch.
Jag tillåter inte fienden belasta mitt liv med skräp.
En man sa: "Detta har pågått redan i en månad. Det tär på krafterna."
Jag sa: "Du hajar väl att du kan börja varje dag fräsch?
Du ska överlåta dig åt vedervickelsen, inte åt sparkarna.
Överlåt dig åt vedervickelsen.
Herrens godhet är ny varje morgon, så även Hans medlidande och empati.
Börja varje dag med att fira Herren.
Det tröttar ut fienden. Nu pratar jag om budgeten igen.
Fienden vill att vi samlar på oss utmattning och trötthet.
Då börjar vi säga: "Åh, vad glad jag ska bli när detta är över."
I grunden betyder det att du inte är glad just nu.
Du skjuter alltså upp glädjen till ett senare tillfälle.
Tänk om det inte är över på tre veckor?
Tänker du må dåligt i tre veckor? Vad menar du egentligen?!
Du skjuter upp något. Du fördröjer din välsignelse.
Du skjuter din vedervickelse framåt i tiden.
Att hålla sig fräsch en längre tid är andligt möjligt.
Dess rötter finns i Guds godhet och i din vetskap om att Gud är god.
Fienden vill utmana Guds godhet genom dina omständigheter.
Gud säger: "Nej, utmana dina omständigheter med mig!
Du är utmanad att se min godhet."
Det kvittar om din situation är god, dålig eller hemsk.
Den kan inte skilja dig från Guds godhet.
Du är bara utmanad av godhet.
Vad betyder det i ditt fall?
Vi utmanas att leva för det goda, tala om, tänka på -
och göra det goda i varje omständighet.
Det som andra gör har ingen betydelse.
Det viktiga är vad du själv gör.
Ingen annan identitet har någon betydelse än din egen.
Det kvittar vad folk tror om dig bara du tror på Gud.
Det är roligt att skriva till vissa baktalare.
Jag säger: "Jag tänkte på dig häromdagen.
Herren gav dig detta ord. Hoppas att Han välsignar dig."
Än har jag inte fått något svar.
Men jag väntar mig ingen belöning.
Min belöning är att jag gjorde det.
I den situationen var jag Jesus.
Samtidigt har jag besparat mig en massa trassel.
Vi behöver inte blanda oss i andras ärenden, bara sköta våra egna.
Låt inte fienden locka in dig i andras angelägenheter.
Ta du bara hand om ditt.
Du lever som du vill. Du definieras av vem du vill vara i Jesus -
och vem Han är för dig. Det är en bra utgångspunkt.
Rom. 8:28: "För dem som älskar Gud samverkar allt till det bästa -
för dem som är kallade efter Hans beslut."
Detta betyder att du älskar Gud i din omständighet.
Det synliga är inte väsentligt, allting handlar om gemenskapen.
Allting handlar om din relation till Gud.
Att du vet att du är älskad och väljer att älska Gud tillbaka.
Det är din prioritet i den aktuella omständigheten.
Och när du har dränkt ditt hjärta i kärlek -
samordnar du dig med Guds syfte med omständigheten.
Vi har ju alla upplevt saker som inte har samverkat till det bästa -
för vi har inte uppfyllt villkoren: "För dem som älskar Gud, för dem -
som är kallade efter Hans beslut" i den aktuella omständigheten.
Först måste man söka Herren för kärlekens skull -
eftersom Gud söker dig för kärlekens skull.
Kärleken finns alltid på Guds ärendelista.
Du är älskad och beter dig därefter.
Du tar emot Guds kärlek.
Den ger dig smörjelsen att se omständigheten på ett annat sätt.
Den samordnar dig med Hans mening i din omständighet.
Det är godheten som får oss att stråla.
Vi ska ha en strålande bild av Gud i denna värld -
och en strålande bild av Riket -
och en strålande bild av vem du är i Jesu kärlek -
och en strålande bild om församlingen.
Alla som rör vid oss, blir berörd av härligheten.
De blir berörda av dig.
Godheten får oss att stråla.
I godheten är vi alltid beredda och utrustade.
Beredda på att Gud gör allting på bästa möjliga sätt.
Och nu en fråga:
Vem i din närhet behöver möta godheten?
I din familj eller vänkrets, på din arbetsplats eller i ditt grannskap?
Vem behöver möta godheten?
Nästa fråga:
Vem är den svåraste människan i ditt liv?
Du är kanske gift med den personen.
Jag tror att min fru är det.
Vem är den svåraste människan i ditt liv?
Övning...
Varför har dem i ditt liv, tror du?
De är din genväg till något strålande.
Umgås du mycket med dem, är de din genväg och välsignelse.
Jag kan vara den jätte som öppnar ett nytt område för dig.
Det är bättre med en bekant djävul än en ny och okänd.
Om du tackar nej till denna, kan nästa vara mycket värre.
Ta det du kan få. Öva med det du har framför dig.
Försök inte ändra personen i fråga. Det blir bara värre då.
Det finns en orsak till varför din chef är så odräglig.
Han eller hon är din genväg på vandringen mot Kristi likhet.
Öva godhet.
Vilka av ditt livs svårigheter behöver översköljas av Guds godhet?
Varje omständighet innebär bara en enda utmaning.
Guds godhets utmaning övervinner allt i och omkring dig.
Den enda utmaningen är Guds godhet.
Hur tufft godheten än utmanar dig, skyll inte på andra.
Du är utmanad av Guds godhet.
Han säger till dig:
"Vägen in till den här människan är min godhet.
Min godhet är medlet att vinna här."
Genom godhet kan du hela tiden vara den du är i Herren.
Du är bara utmanad av Guds godhet.
När du möter en besvärlig människa, utmanar Gud dig -
att föra in i hans hennes liv en större godhet -
än den svårighet är som hon orsakar dig.
Gud säger: "Ser du den där människan?
Hon kommer att orsaka dig en grad 7-svårighet av 10.
Jag vill att din godhet mot henne ligger på minst grad 8.
Jag vill att du dränker hennes knepighet i Min godhet.
Jag vill att du är minst lika god mot henne som hon är elak mot dig."
Men då blir ju matchen oavgjord. Det räcker inte.
Mästerskap vinns inte med oavgjorda matcher.
Du vill få alla poäng.
Om du kämpar, kämpa för att vinna!
Vilka är dessa besvärliga människor i ditt liv?
Du förstår väl att de finns där för att uppgradera dig i godhet.
De själva ser kanske inte saken så -
men det är Guds mening. Därför sände och tillät Han dem.
De finns där för att uppgradera din godhetsnivå.
De finns inte där för att du skulle öva dig i idioti.
De övar dig i Kristi likhet.
Du kan öva Guds godhet i deras liv.
"Ja, men hon är ju odräglig!" - Javisst...
Jesus gick genom en by och alla ville att Han stannade.
Han tittar upp i ett träd och ser en kortvuxen man, Sackeus.
Jesus vet exakt vilken odräglig råtta Sackeus är.
Han lurade hela byn på pengar!
Jesus väljer ut denna enda människa för att välsigna honom.
Han visar sin godhet mot den som minst förtjänar den, mot Sackeus.
Han fick godheten.
Jesus ber Sackeus komma ner. "I dag måste jag äta hos hos dig."
Alla ville att Jesus skulle äta och sova hos dem.
Han väljer Sackeus som mottagare av denna otroliga ära.
Sackeus blir överväldigad av denna godhet.
Jesus går vidare, och när Sackeus kommit ner från trädet...
Han finns inte i trädet för sin ringa storleks skull.
Han finns i trädet för att han är en råtta som hatas av alla.
Om han står stilla i mer än fem sekunder i en folkhop -
sticker någon en kniv i hans sida. Trädet är hans skydd.
När han kommit ner och kutat till Jesus -
händer det något i hans innersta.
Först säger han sig vilja ge hälften av sin egendom till de fattiga. "Och -
om jag har bedragit någon ger jag honom fyrdubbelt tillbaka." Luk 19.
Jesus hade inte sagt någonting!
Han bara utstrålade godhet.
Kan du tänka dig vad som hände nästa dag?
Sackeus ringer till alla och ber de komma till stadsporten.
Alla sms:ar till varandra: "Råttan har just ringt mig.
Han vill ha ett möte."
De äldste häpnar och ingen fattar vad som händer.
Man kunde inte strunta i honom, för han hade makt.
"Vilken dag! I går med Jesus, och nu denne råtta!"
De ser honom och två män komma bärande på en kista på gatan.
Sackeus var en man stämplad som fräck och aggressiv.
De såg på honom, och hans ansikte var på något sätt förändrat.
Han säger: "Ä-ä-hum...
Jag vet att jag inte varit som jag borde ha varit.
Jag vill verkligen bli annorlunda, men ni behöver inte tro mig.
Här är hälften av min egendom. Jag vill att ni tar den.
Dela den med alla fattiga.
Jag lämnar det hela i era händer."
Sedan går Sackeus iväg.
De andra funderar om kistan är full av ormar eller liknande.
De öppnar kistan och den är full av pengar.
De undrar säkert vad som egentligen hade hänt.
Vad hade Jesus sagt till honom?
Men han såg ju inte rädd ut, snarare lugn.
Under dagen knackade man dörr i hela byn.
Tänk dig vid lunchtiden, när diskmaskinen just blivit laddad.
Du öppnar dörren för den som du hatar mest av alla -
som berövat din värdighet och dina pengar så att du fått leva fattigt.
Där står han och du skulle vilja slå honom.
Du tittar på hans ansikte och ser något nytt.
Han tittar tillbaka och säger:
"Jag har orsakat dig mycket ont. Förlåt mig för det.
Jag vill ändra mig.
Jag vet... Du känner till min bakgrund och tror mig väl inte.
Men jag vill ändå ge dig detta."
Han räcker en väska till dig och går sin väg.
Du känner att det finns pengar i väskan. Det skramlar där.
Du stänger dörren och frugan kommer från köket.
"Vem var det?" - "Sackeus." - "Den råttan!"
"Han bad mig om förlåtelse."
"Va?" -"Han bad om förlåtelse för att ha lurat oss.
Och han gav mig detta."
Du häller ut pengarna på bordet och räknar dem.
Det är en fyrfalldig summa pengar jämfört med hans brott.
Ni står där och omfamnar varandra.
Ni kan knappt tro det som just hänt.
Ja, vad var det som hände? Riket hände.
Kungen gick genom er by och spred ut sin godhet.
Han valde ut denne enda man för att ge honom sin godhet.
Och delade ut den till alla i hela byn.
Den värsta människan i byn används för att höja -
hela områdets ekonomiska nivå rejält.
Som om hela samhället hade vunnit på lotto.
Vad är det? Det är godhet.
Det är godhet i praktiken.
Det är inte din ak att avgöra vem som kan ta emot godhet.
Eller tänka att om jag ger godhet till den där, så kan detta hända.
Du gör bara det som Herren beordrar dig att göra.
Men du förstår att från och med nu utmanas du bara av en sak.
Guds godhet.
Bli först med att göra gott och ta det sedan för vana.
Vi är inte av världen.
Vi är Rikets medborgare.
Vi lönar inte ont med ont.
Vi strävar efter det som är gott för varandra och för alla människor.
1 Tess. 5:15.
En verklig utmaning för vår andlighet är att söka allas bästa.
Godheten ställer vårt liv på rätt linje.
När vi är samordnade med himlen, frigör vi dess kraft.
När vi har ett rykte om att vara goda (1 Tim 5:10) -
blir vi rika i godheten och Gud blir rikligen ärad.
Vårt vittnesbörd om Guds godhet skapar styrka och auktoritet -
att avvända alla fiendens orättvisor i människors liv.
Det enda som utmanar oss är godheten.
Ingen går säker för godhetens kraft.
Människor omvänder sig när de får smaka på den.
Inte bara genom tillfälliga handlingar -
utan genom ett levnadssätt som gör gott mot andra.
Inga godhetsjippon eller välsignelser i förbifarten.
Kommer vi att bli utnyttjade? Säkert.
Utnyttjas vi för vår godhet? Räkna med det!
Kommer folk att tycka vi är idioter? Utan tvivel.
Den verkliga sanningen bakom allting är detta: 1 Petr, 3:13.
Petrus sa:
"Vem kan göra er något ont, om ni ivrar för det goda?"
I godheten kan vi inte bli berövade något.
Vi kan inte bli skadade, inte heller lurade -
eftersom det är Gud själv som ger resurserna för vår godhet.
Det är Hans pengar. Ta därför inte detta för personligt.
Sanningen är att det kvittar om vi blir fel bemötta.
Vi gör inte detta för resultatets eller accepterandets skull.
Vi gör det till Guds ära.
Himlen utmanar oss att se livet genom Guds godhet -
så att vi ser allt och alla i ljuset av Hans godhet och nåd.
Vi är världens visuella hjälpmedel.
De läser inte Bibeln, men de läser av oss kristna.
Vi är ett hjälpmedel för världen så den kan vidröra himlen.
Vi är det fysiskt vittnesbördet om Guds ofattbara godhet.
Gud är god!
Det finns ingen högre sanning -
eller ett bättre sätt att uttrycka Guds ära än genom godheten.
Låt oss be.
Fader, jag ber om en ny uppenbarelse av Din godhet.
Jag ber Dig att fylla våra hjärtan med Din godhet.
Fyll oss med en överflödande längtan att vandra i Guds godhet.
Möt oss om och om igen med Din godhet.
Övertyga oss helt om kraften i Din godhet här på jorden.
Förändra vårt levnadssätt så vi ständigt upplever Din godhet.
Ta ett så starkt grepp om oss -
att vi blir kända för den godhet vi förmedlar.
Herre, jag ber att Din godhet och Din äras härlighet -
rör vid våra hjärtan och får våra ansikten att lysa.
Omvandla våra liv till något strålande.
Låt människor få se Din godhets härlighet, ljus och ära.
Låt oss bära ljusets och godhetens frukt.
Låt den lysa som en fyr i mörkret -
och hitta den som mest behöver förändring.
Hjälp oss förändra hela samhällen -
bara genom att vara goda för godhetens skull.
Av ren glädje i godheten och dess storhet.
Herre Gud, jag ber särskilt att vi ska gå härifrån -
i vetskapen om denna sanning.
Fienden kan inte utmana oss.
Omständigheterna kan inte utmana oss.
Motsträviga människor är ingen utmaning för oss.
Vi utmanas av Guds godhet.
Av det att vi ser den och förlöser den -
till Herren Jesu Kristi ära.
Låt denna uppenbarelse greppa tag i oss så -
att vi förvandlas till Hans likhet.
Amen. Stort tack för att ni har lyssnat. Jag uppskattar det.
Översättning: Heaven TV7 Sverige