Graham Cooke: LIVETS LAG I KRISTUS
I dag studerar vi livets lag i Jesus Kristus.
Därför ska jag läsa lite ur Bibeln.
2 Kor. 5:16-21.
Under mina egna andakter älskar jag att läsa Bibeln högt för Fadern.
Jag säger: "Detta har du själv skrivit, minns Du det här?"
2 Kor. 5:16.
"Därför känner vi inte längre någon på ett ytligt sätt."
Det grekiska ordet för "inte någon" betyder "inte någon".
"Även om vi lärt känna Kristus på ett ytligt sätt -
känner vi Honom inte längre så. Alltså, om någon är i Kristus -
är han en ny skapelse. Det gamla är förbi, se, det nya har kommit.
Allt kommer från Gud, som har försonat oss med sig själv -
genom Kristus och gett oss försoningens tjänst.
Ty Gud var i Kristus och försonade världen med sig själv.
Han tillräknade inte människorna deras överträdelser -
och Han har anförtrott åt oss försoningens ord.
Vi är alltså sändebud för Kristus.
Det är Gud som förmanar genom oss. Vi ber å Kristi vägnar:
Låt försona er med Gud.
Den som inte visste av synd, Honom har Gud i vårt ställe -
gjort till synd, för att vi i Honom skulle stå rättfärdiga inför Gud."
Vi är nya skapelser, allt det gamla har försvunnit, allting är från Gud.
Vi är alltså ett folk, vars like ingen tidigare har skådat.
Ett folk man inte såg före Jesus, men nu är vi synliga -
vi som lever under perioden efter Jesu frälsningsverk på korset.
Hela skapelsen kommer att se Guds härlighet i Hans söner.
Hela skapelsen väntar otåligt på att Guds söner ska uppenbaras.
Skapelsen kräver att vi träder fram i vår sanna identitet.
Samhället och civilisationen kräver att vi träder fram.
De väntar på att vi intar den ställning som tillhör oss på jorden.
Gamla Testamentets tidsperiod tillhörde "besökskulturens" era.
Gud kom över människor i ett visst syfte.
Nya Testamentet är "närvarokulturen", vars syfte är att forma Kristus -
inom oss och ge oss styrka att leva i Guds närvaro.
Guds närvaro är med dig liksom med din granne.
Ni är helt omslutna av Guds närvaro.
Guds syfte är att vi ska leva i ständig kontakt med Honom -
vars rötter finns inom oss genom Kristus, härlighetens hopp.
Vi förväntar oss att något stort ska hända, för Kristus bor i oss.
Han är med oss, inom oss. Vi lever i Hans närvaro.
Kristus inom oss är stöttepelaren i vår relation med Fadern.
Vi måste frigöra oss från hela "besökstanken".
Du är Kristi boning.
Kristus finns i ditt inre.
Därför ber vi inte: "Kom, helige Ande!"
Vi tackar Honom för Hans närvaro här.
Vi förkunnar Hans närvaro.
Vi är ett förkunnande folk.
Vi lever i Guds närvaro.
En av Nya Testamentets nyckelfrågor är hur man söker Herren -
när Han aldrig lämnar eller överger oss?
Bra fråga!
Det betyder att vi söker Honom i varenda situation -
och vi gör det med glädje, för Han är där med oss.
Det är omöjligt för mig att hamna i en situation utan att Gud är där.
I vilken situation som helst söker jag först Jesu närvaro -
och ställer mig där Han finns.
Och sedan diskuterar vi.
Jag söker Guds verklighet och närvaro, för Kristus bor i mig.
Då är Han närvarande i varje situation.
Jag söker alltså Hans närvaro i varje aktuell situation.
Jag vill finna Honom på det sätt som Han vill bli funnen.
Alla situationer är olika, för Gud vill uppenbara sig på olika sätt.
Han ger oss otaliga möjligheter.
Ibland handlar det om tålamod. Han är ditt tålamod.
Eller så handlar det om att lära sig frid. Han är Fridsfursten.
Han vill vara för dig just det du behöver i just den situationen.
I varje situation söker vi det som Han vill vara då -
och som Han inte kan vara i någon annan situation.
Detta är en av mina favoritfrågor:
Vi vet att Han är här. Vad vill Han vara i just den här situationen?
Jag gick in i en kyrka i England. Jag bodde där.
När jag gått in kom jag till en annan gång som ledde till en dörr.
Där mötte jag en person som jag just då inte hade lust att tala med.
Det kändes som om domedagen var nära!
Man inser att man inte bara kan vända bort blicken.
Jag såg på henne och sa: "Hej, hur står det till?"
Hon stannade och sa: "Jag har cancer och kommer just från doktorn."
Och min enda tanke var att jag inte ville komma för sent till mötet.
Mötet var alltså viktigare än en människa med cancerdiagnos.
Vad tänkte jag på, min idiot?!
"Jag har cancer och har ett halvår kvar att leva."
Hon sa: "Vi har väl aldrig riktigt förstått varandra -
men just nu behöver jag dig."
Jag sa: "Jag är här, kära vän."
Hon frågade: "Säg mig sanningen, kommer jag att leva eller dö?"
Jag bara skrattade till och sa: "Inte kan jag säga det till dig.
Men jag kan hjälpa dig att bära det genom att du tar reda på vem Gud är.
Han kan svara på din fråga.
Fråga den helige Ande: 'Vad vill Du vara för mig -
nu när jag har cancer, som Du inte kan vara i någon annan situation?'
Fråga flera gånger per dag och Han kommer att svara dig."
Sedan bad jag med henne.
Ett par veckor senare såg jag henne och frågade hur hon hade det.
Hon sa att hon hade fått sitt svar.
Hon berättade att hon ställt sin stora fråga med en kvarts mellanrum.
" 'Herre, vad vill Du vara?' Varje gång växte vissheten i mitt hjärta -
att Han ville vara något för mig.
Under några dagar glömde jag min cancer -
så förväntansfull var jag inför Hans svar.
En natt fem-sex dygn senare -
vaknade jag och hörde orden: "Jag är Herren, din läkare."
Och nu är hon fri från sin cancer.
En mäktig fråga: Vad är det Du vill vara för mig nu -
som Du inte kan vara någon annan gång?
Jag älskar denna fråga.
Kärnan finns i Jesus som bor inom oss -
och att vi lär oss att förbli i Honom.
Vi lever i Jesu närvaro.
Joh 14:23: "Om någon älskar mig håller han fast vid mitt ord -
och min Fader skall älska honom, och vi skall -
komma och ta vår boning hos honom."
1 Joh. 2:24 talar om förblivande -
och Guds ständiga närvaro hos oss.
Joh. 15:7: "Om ni förblir i mig och mina ord förblir i er -
så be om vad ni vill, och ni skall få det. Förbli i min kärlek."
Att "förbli" betyder att stanna på ett ställe, i en relation, i förväntan.
Vårt förblivande har en medelpunkt.
Vi förblir brinnande av förväntan.
Rom. 8:9-10: "Guds Ande bor i er" och vederkvicker er.
Han ger fart åt vår utveckling.
"Vet ni inte att ni är ett Guds tempel och att Guds Ande bor i er?"
1 Kor. 3:16.
Att "förbli" innebär att man äger något och lever i en nära relation.
"Ni är ett Guds tempel", och Han har sagt:
"Jag skall bo hos dem och vandra med dem -
och jag skall vara deras Gud, och de skall vara mitt folk."
2 Kor. 6:16.
Gud bevarar våra hjärtan och sinnen.
Han gör det genom den helige Ande som bor i oss.
Vi har alla samma skatt.
Den helige Ande lär oss att förbli i Jesus för att skatten skall synas -
och användas för andra likaväl som för oss själva.
Vi byggs upp till en Guds boning genom Anden.
Ef. 2:22.
"Vi vet att vi förblir i Honom och Han i oss -
därför att Han har gett oss av sin Ande."
Ni är en Guds boning.
Han är ingen morbror på besök.
Han kom in för att stanna och tänker inte ge sig av.
Någon gång måste vi äntligen vänja oss vid -
att Gud är ständigt närvarande i våra liv.
Jag har aldrig riktigt fattat desperationen efter Gud.
Jag är inte desperat efter Honom.
Jag njuter varje stund av vem Han är för mig.
Har jag missat något?
Jag upptäcker något nytt nästan dagligen.
Jag njuter av min ställning i Gud.
Vi är en boning för Guds Ande.
Vi måste utforska och hitta något nytt varje dag.
Hela vår kultur och vårt tankemönster, varje möte och erfarenhet -
grundar sig på förblivande och inte på tillfälliga besök.
Eftersom Gud är med mig förmår jag allt i Kristus.
Gud kan styrka mig när jag är svag.
Livets lag i Kristus är -
att sådan Han är, sådana är även vi i denna värld.
Livets lag i Kristus säger:
"Ni har dött och ert liv är dolt med Kristus i Gud."
Kol. 3:3.
Livets lag i Kristus säger:
"Nu lever inte längre jag, utan Kristus lever i mig."
Livets lag i Kristus säger: "Kristus i er, härlighetens hopp."
I Jesus är vi med glädje underordnade himlens värderingar och principer.
Vi är underordnade ett välde i en helt annan dimension.
Allt som Han rör vid måste böja sig under Hans auktoritet.
Den auktoriteten kan uppenbara sig genom oss i olika situationer.
När vi säger: "Kom, helige Ande" -
kallar vi inte på Honom som om Han inte var närvarande.
När vi kallar på Honom, inbjuder vi Honom att styra våra omständigheter.
Livets lag i Kristus är alltid enig med Fadern.
Det sker alltså inga "besök" längre.
Ni har inte besöksrätt med Jesus.
Det här är inget fängelse.
Livet med Honom är en livsbejakande kamratskap -
grundad på en livsstil med oavbruten gemenskap.
Detta är livsviktigt, för det förändrar allt!
Ditt perspektiv förändras angående vem du är och hur du ser på saker -
hur du förhåller dig till mörkrets rike -
till världen, till människor och olika situationer.
Det förändrar allt. Gud är med mig. Vad är då problemet?
Det börjar klarna för mig vem Gud är för mig -
och vad Han vill vara för mig just nu, under dessa omständigheter.
Jag är säker på att många troende försöker uppleva riket -
enligt Gamla Testamentets besökstänkande.
På otaliga bönemöten har jag hört:
"O, att Du ville öppna himlen och stiga hit ner!"
Och jag som trodde att Han redan hade gjort det!
Han gjorde det i samband med Jesu dop.
Fadern älskar att komma i kontakt med Kristus i dig.
Vid Jesu dop öppnas himlen, den helige Ande kommer ner fysiskt och -
Gud säger: ""Denne är min Son, den Älskade. I honom har jag min glädje."
Och du är i Honom!
Hos dig finns alltså något som behagar Gud.
Du är i Kristus. Du borde njuta av det.
Och korset! Matt. 27.
När Jesus gav upp andan -
brast förlåten i templet i två delar, uppifrån och ända ner -
jorden skakade och klipporna rämnade!
Nu får vi gå innanför förlåten i ett säkert och bestående hopp.
Genom Jesu blod får vi frimodigt träda in i det heliga.
Kan något skilja oss från den levande Guden?
Nej!
Låt oss då inte leva som äggvitan i skalet -
som om vi vore isolerade.
När Jesus sa: "Ta på er mitt ok (yoke) -
menade Han nog inte äggulan (yolk).
Ni visste att jag skulle säga så.
Ja, ni visste det!
Jag spårade ur lite, men vad då?
Vi går innanför förlåten på en ny och levande väg.
Den nya, levande vägen innebär att förbli i Gud.
Den betyder att vi förblir och det nya livet att vi bor.
Du lever i en närvarokultur.
Den finns i dig.
Gud finns inom dig och tänker inte ge sig av.
Vi ska inte bara vänja oss vid det utan även ha nytta av det.
Vi lever som om vi vore utan Gud, som om vi måste locka fram Honom.
Vad handlar det om?
Man kan inte ha både förblivande och möte med Gud genom frälsning -
men sedan förminska det till en besökskultur.
Det är inte bara usel bibel- tolkning, utan rentav skamligt.
Jag säger det mycket milt.
Vi är inte sådana.
Vi är Guds boning.
Vi är ett jippie-folk!
Vi har Herrens glädje och en frid som övergår allt förstånd.
Vi är fullkomligt älskade av Gud.
Vi är accepterade i "den Älskade" och vi har Kristi sinnelag.
Vårt enda problem är att vi ännu inte har fattat hur härliga vi är!
Men vi är på god väg.
I Jesus lär vi oss att växa i allt.
Vi lever under samma livets lag i Anden som vägledde Jesus -
och som Han fortfarande med glädje håller sig till i himlen.
Han sa sig göra bara det som Fadern gjorde -
och säga bara det som Fadern sade.
Han frågar alltså i varje situation Fadern hur Han ser på den.
"Vad säger Du om detta?"
Vi är ett profetiskt folk.
Jesus som bor i oss är profet, präst och kung.
Vi har den helige Ande, som är uppenbarelsens Ande.
Han förkunnar för er allt som ska hända.
Vi har en profetisk smörjelse grundad på gemenskapen.
Några har den dubbelt genom gemenskapen och i tjänsten -
men alla har den tack vare gemenskapen.
Vi kan se in i framtiden, eftersom Gud är med oss -
och vi får lära oss att nuet är en del av framtiden.
Här är jag i nuet och stortrivs!
Jag älskar vägen jag går på och lär mig att gå den med Gud.
Jag går tillitsfullt och glatt vad jag än möter, för jag vet -
att varje kris har sin lösning och sitt möte med Kristus.
Vi känner ingen rädsla under vandringen.
Vi är ett "närvarofolk", och därför har vi högsta möjliga förväntningar.
Det kvittar vad som väntar på oss, för vi vandrar inte med rädsla.
Den fullkomliga kärleken har drivit bort rädslan.
Jag gillar min vandring trots kriser och trauman.
Sådana dagar kan jag lita på Herrens omsorg.
Sådana dagar väntar Guds omsorg på mig.
Gud ger oss ofta ord angående framtiden.
Så bekräftar Han att vi förstår att vi har en framtid.
Orden gäller inte nuet -
utan vi får dem inför det som komma skall.
Du förstår dem när du är där.
Du vandrar din väg och det händer saker som Han redan pratat om.
Det härliga är att Gud alltid är före oss.
Hur mycket av det vi går igenom just nu -
pratade Han om redan för två år sedan?
Vi borde gå igenom de löften och profetior vi fått.
När Gud ger ett löfte eller en profetia -
är det för att leda dig från nuet och in i framtiden.
Men han stannar inte där och säger: "Den här vägen, var så god."
Din nuvarande framtid.
Han är framtiden i nuet.
Han kommer alltså från framtiden och in i din nutid.
Och på någon punkt möts ni.
Gud kan säga att något specifikt kommer att hända om tio år.
Det kan låta nyckfullt.
Han påminner mig om att Han kommer vandrande mot mig.
När vi möts blir det en explosion, men det kan dröja ett par år.
Gud älskar att skynda på saker.
Det som du tror tar flera år kan ske om några månader.
Det du tror tar några månader kan ske om ett par veckor.
Veckor blir timmar och ögonblick.
Före Jesu återkomst tror jag det kommer en tid då det -
man profeterat på morgonen sker redan samma eftermiddag.
Den kulturen är den som Gud har pratat med mig om.
Allt jag gör i dag profeterades det om redan på 1970-talet.
De profetiska orden öppnar sig och fungerar i mitt liv nu.
Jag kan inte kliva upp på morgonen utan att tänka -
att det jag utför den dagen är uppfyllelsen av en 30-årig profetia.
Det här är det! Det är en mäktig situation att leva i.
Vi styrs av samma lag som styrde Jesus.
Du gör bara det som Fadern gör, säger bara det som Han säger.
Vad säger Han till dig just nu?
Vad vill Han att du gör just nu?
Allt stiger upp ur Guds närvaro i dig.
Vi känner ingen rädsla eller osäkerhet.
Vi känner en stillsam tillit och glädje.
Gud har förberett denna situation.
Det har kanske hänt genom ett ord.
Innan jag hinner in i situationen, är Han redan där.
Där smider Han sina härliga planer -
därför att Han är härlig och allt Han gör är gott.
Jesus uppenbarade det himmelska levnadssättet på jorden.
Han vandrade med Gud och upplevde Hans ständiga närvaro.
Han förblev i och agerade därefter i sanningen.
Vi kan inte göra något för att nå dit. Det är en gåva.
Men vi måste göra allt vi kan för att stanna kvar där.
Det är att förbli i gemenskapen.
Det kräver disciplin, ett närvarobeslut.
När jag pratar om disciplin, så tänk inte att det är svårt.
All disciplin har sitt ursprung i glädje och lidelse.
Alla jordklotets 6,3 miljarder människor vill göra sin grej.
Var och en gör precis vad han eller hon vill. Vårt DNA -
fungerar av samma anledning. Alla har ju sina glädjeämnen.
Disciplinen stiger upp ur en stark lidelse.
Jag pratade med en kille i Dallas.
Han sa att han inte kunde be disciplinerat.
Jag frågade varför han gjort en disciplinfråga av det.
All disciplin stiger ju upp ur lidelsen.
Försök inte att be om disciplin till dina böner, utan om glädje.
Be om en stark lidelse.
Ska du be Honom om något, så be om stark lidelse.
Ge eld till mina böner! Eld för förlorade själar.
Ge eld till det profetiska, vad det än handlar om.
Herre, ge mig eld till detta!
För Han är ytterst brinnande i allting.
Jesu lidelse var att göra det som Han såg Fadern göra.
"Min mat är att göra Hans vilja som har sänt Mig."
Det var Hans livselixir.
Frälsningen är Guds gåva till oss.
Att förbli är vårt gensvar till Honom.
Vi är satta i Kristus, och vår glädje är att stanna kvar i Honom -
och att bo i en ständig närvaro.
Vi blir kompanjoner med den helige Ande, när vi förblir i Herren.
Vi är satta i det himmelska med Honom.
Våra perspektiv har sitt ursprung i en utom-världslig dimension.
Vi borde ha "utomvärldsliga" erfarenheter.
Tyvärr lever många troende i en besökskultur.
De lösgör sig från Kristi kropp, eftersom de har slutat gå i kyrkan.
De upplever utomjordiskt liv, för de lever i en annan dimension.
Detta ämne föder lätt en massa dåliga skämt.
Vad betyder att vara "satt med Honom i det himmelska"?
Det betyder att vi har ett upphöjt levnadssätt.
Gud vill höja dig över dina omständigheter -
och föra ditt tänkande, hjärta och synsätt upp till en helt annan nivå.
Över problemet, det aktuella ärendet och förföljelsen.
Vi är inte underdåniga världens sätt att tänka, se och agera.
Vi agerar utifrån en annan dimension.
Vårt gemensamma boning med Jesus styr det hela.
Hela himlen är inriktad på din identitet i Kristus.
När vi förblir i Honom, kan vi koordinera -
hela vårt liv med Hans uppfattning om oss.
Frihetens första tecken är alltid ett nytt sätt att tänka.
Förändringen sker genom förnyelsen av sinnet. Rom. 12.
Ditt sätt att tänka skapar utrymme för ett genombrott i ditt liv.
Om du lever utifrån besökskulturen, söker du Gud på fel ställe.
Om du lever utifrån närvarokulturen, ser du Honom överallt.
Du söker alltid Jesus vart du än går.
I varje situation söker du Jesus.
Det händer något och du försöker ta reda på var Jesus finns.
Du vill hitta Honom och bara vara med Honom.
Jag håller på att lära mig hur man söker Herren.
"Om ni söker mig, skall jag se till att ni hittar mig."
Stanna kvar och fortsätt att söka.
Fortsätt att söka. Jag ler och vinkar till dig här.
Det är jag, säkert.
Närvaroperspektivet ger oss ett nytt språk -
som grundar sig på den verkligheten att Kristus bor i vårt inre.
Vi lär oss att se och tänka enligt Hans sinnelag.
Livets lag i Kristus handlar alltid om tillåtelse.
2 Kor. 1:20 säger att i Honom är allting ja och amen.
Livets lag i Kristus handlar alltid om tillåtelse.
Vi har grönt ljus, tills Gud ändrar det till rött.
Guds bekräftelse behövs inte. Han har redan bekräftat det.
Han sa att allting i Kristus är ja och amen.
Fortsätt alltså framåt, tills Gud säger: "Nej!"
Sitt inte kvar och vänta tills Gud säger: "Ja!"
Fortsätt framåt, tills Han ändrar det gröna ljuset till rött.
Fortsätt i lugn och ro. Du har lov att göra det, och Gud är med dig.
Allt är ja och amen. Ansvaret för informationen ligger på Honom.
Han säger att allting är "Ja". Försök att övervinna dig själv.
Allting är "Ja". Tillåtelsen gäller.
Lev inte under din privilegiumnivå.
Du är Guds boning.
Allting strömmar till dig från den verkligheten.
Detta är livets lag i Kristus Jesus.
Allting mindre än det strider mot denna lag.
Bibeln talar om fattigdomens ande.
Fattigdomens ande är inte detsamma som ekonomisk knipa.
Det sistnämnda betyder ett liv med få möjligheter.
I Kristus är däremot allting möjligt.
Vi lever underställda en kunglig press -
och gunst och välsignelse och löfte.
Allting finns samlat i Kristus.
Han är vår tros upphovsman och fullkomnare. Hebr. 12:2.
Vi lär oss att hålla fast vid vem Jesus är för oss.
Jag gillar uthållighet.
Uthålligheten betyder att du inte släpper taget om vem du är i Jesus.
Vi håller fast vid vår identitet, för den garanterar vårt genombrott.
Fienden försöker alltid beröva dig din identitet -
och på det sättet minimera din effektivitet.
Anden lär oss att förbli i Kristus, för det uppenbarar vårt arv.
Ju längre du förblir i Kristus, desto bättre ser du Guds generositet.
Så blir allting ett sätt att ta emot.
Under pressen lär vi oss att ta emot en dubbelportion.
Uthållighet och seghet har inte med disciplin att göra.
De är glädjeämnen.
De ger oss styrka att leva över ribban, inte under.
Om uthållighet och seghet bara blir disciplin för oss -
kan vi vara säkra på att vi inte har dem och att de blir svåra att nå.
Alltid när du tänker på disciplin, är det som "suck..."
Vi ska inte lära oss att vara sega i olika situationer.
Vi ska lära oss att vila i Guds härliga karaktär oavsett vårt läge.
Fyra dagar före hjärnvirusanfallet, sa Herren till mig:
"Jag tänker föra dig in i en helt ny dimension, in i en ny glädje."
Fyra dagar senare tog jag mig till akuten.
En äldre dam med rullator skulle ha gått snabbare än jag -
från parkeringen till expeditionen - och det baklänges!
Fyra dagar senare kämpade jag med något som liknade förlamning.
Jag låg där på sjukhuset -
och hade på mig den där märkliga skjortan som alla ska ha där.
Den får människan att känna sig både naken och dum.
Jag kunde knappt svara på frågor, så Therese fick tolka mitt morrande.
Sedan gjorde man en ryggmärgs- punktion, som inte är så värst kul.
Jag hade alltså en injektionsnål i ryggen och kunde knappt prata.
Jag tänkte att min tid redan var kommen, så jag hotade fienden.
"Du kan ta min röst men -
jag ber Herren ge mig en smörjelse av sex av mina favoritförfattare -
och sedan ska jag banka dig i baken världen runt med böckerna."
"Jag börjar förstå vad du, Herre, egentligen vill vara för mig."
Plötsligt kom ett ord: "Jag ska lyfta dig upp på en helt ny glädjenivå."
Jag tänkte att okej: Glädjen är det tillstånd jag ska befinna mig i.
Jag får vara glad.
Jag började således söka glädjeämnen.
Jag tittade inte på mitt fysiska tillstånd.
Jag håller inte fast vid mina omständigheter.
Men jag håller segt fast vid glädjen.
Ser ni skillnaden?
Jag håller segt fast vid glädjen och struntar i mina omständigheter.
Glädjen intresserar mig och håller fast vid min egen glädje.
Varje dag övar jag mig i glädje.
Varje dag vill jag vakna med ett leende på läpparna -
och om dagen varit extra hemsk, berättar jag dåliga vitsar för folk.
Jag gör något!
Jag håller uthålligt fast vid den glädje Gud gett mig.
Jag vill leva varje dag i Hans leendes närvaro.
I Anden kämpar vi alltså inte mot något utan i Någon.
Jag vill lära mig att stanna kvar i glädjen och vara glad varje dag.
Jag lär mig möta allt med glädje och se Guds glädje i mina prövningar.
Jag ser allt som en glädje, även de små skärvorna.
Jag tar för givet att jag har glädje både här och där.
Här om någonstans finns glädje, och nästa kan jag knappt vänta på.
Jag ser allting som glädje.
Även nu låter jag allting vila i glädje.
Vad ni är tysta!
Ni börjar gå mig på nerverna.
Jag vill se allting som glädje, precis allting.
Inga golfapplåder, tack!
Jesus är värd att firas!
I min situation betyder det att jag ser glädje i allting.
Det där är glädjefyllt och det där och även det där...
Och där finns det massor av glädje!
Jag räknar allting som glädje.
Kol. 1:23 säger: "...Om ni verkligen står fasta och väl grundade i tron -
och inte låter er rubbas från hoppet i det evangelium som...osv"
Detta är förblivandet i ett nötskal. Kol. 1:23.
Hebr. 12:28 säger:
"Då vi alltså får ett rike som inte skakar, låt oss vara tacksamma -
och tjäna Gud efter Hans vilja -
med vördnad och fruktan."
Närvarokultur är att leva i ett rike som inte skakar.
Det betyder att inte du heller kan bli skakad.
I ditt upphöjda liv i Jesus lever du över omständigheterna.
Omständigheterna styr inte dig.
Du styrs av din erfarenhet av Gud i dem.
Ska jag säga det ännu tydligare?
Jag använde kanske polska av misstag. Så måste det vara.
Omständigheterna styr inte dig.
Du styrs av din erfarenhet av Gud i dem.
Det är din verklighet.
Du stannar segt kvar i allt det som Guds karaktär är för dig.
Uthållighet är att med glädje leva i Kristus över omständigheterna.
Bibeln talar även om ett glatt tålamod.
När Gud lär dig maktutövning -
studsar varje situation tillbaks: "Jag tar makten" - bang!
Strålande! Underbart!
Vad händer när Han lär dig tålamod?
Då blir omständigheterna uttänjda.
Gud tänjer dig så att du rymmer mer.
Varje ordentlig kristen har graviditetsmärken.
Om omständigheten verkar töja ut sig, vill Han göra dig rymligare.
Det kan inte finnas något annat skäl för det.
Du lär dig att vara tålig och förstå vem Gud är för dig.
Uthålligheten är ett ställe för glädje och längtan.
Ett ställe där vi får känna Guds närvaro.
Annars blir vi kraftlösa, inte uppfriskade.
Så här är det i Guds rike:
Livets lag i Kristus Jesus -
får oss alltid att flöda över.
Livet i Anden ska inte tömma dig.
Det ska bubbla och ständigt flöda över.
Joh. 4:14: "den som dricker av det vatten jag ger honom -
skall aldrig någonsin törsta."
Det är mitt mål:
Att aldrig törsta, alltid vara uppfriskad och glad.
Att alltid vara välsignad oberoende av läget.
Det är för mig ett verkligt liv i Anden, inte något luftslott.
Det är Guds verklighet för oss alla.
Han placerar dig i Kristus -
så du kan uppleva livet på jorden på Jesu sätt.
Det vatten jag ger gör att du aldrig mer blir törstig.
"Det skall i honom bli en källa, som flödar fram och ger evigt liv."
I Joh. 7:37 och 38 -
sa Jesus att Han ger strömmar av levande vatten.
Att lita på Gud betyder inte att en ström inte skulle räcka.
Men våra välsignelser måste komma i pluralisform -
för de bara ökar och ökar.
Välsignelsen mångfaldigas när man ger den vidare.
När den återvänder till dig, är den väl packad och rågad!
När du knyter an till Gud efter att ha fått en välsignelse i nöd -
sök då någon som du kan ge välsignelsen vidare till.
Ring någon!
Ge det vidare.
Livets lag i Kristus är att du låter välsignelsen gå vidare -
så måste den komma mångfaldigad tillbaka.
Vi lär oss leva ett mångfaldigat liv -
ett fruktbärande och växande liv, för det är så Jesus tänker -
och därför tänker också vi så.
Uthållighet är en andlighet som drar himlen till det jordiska livet.
Det händer i det naturliga livet, när allting motarbetar oss.
Det är glädjen över vår identitets verklighet mitt i stormen -
i medvetenhet om att vår identitet ska segra.
För du är ju en vinnare, eller hur?
Gud nöjer sig inte med att du blir vinnare.
Han vill göra dig till något mer än det.
Vad kan vara mer än det? Jo, det att fienden inte alls dyker upp!
Eftersom det inte lönar sig.
Han har det jobbigt, eftersom lågkonjunkturen har nått helvetet.
Himlen har den inte ens vidrört.
Gud har alltid ägt allting. Men fienden har det snålt just nu.
Bara Gud har överflöd. Fienden har en budget att hålla sig till.
Vi har ett löfte om att de ondas förmögenhet ges till de gudfruktiga.
På det sättet anstränger vi fiendens budget ännu mer.
Han för skrämselpropaganda, för helvetets budget är svag.
Goljat bevisade det.
En kille fick hela Israels armé att gömma sig i sina tält.
En kille. Det är skrämsel, det!
Fienden använder miniresurser för att uppnå maxeffekt.
Och fienden kommer undan med det, eftersom församlingen har gömt sig.
Vi dyker inte upp på slagfältet.
Vi vill inte leva på ett slagfält mellan två riken.
Skrämselpropagandan fungerar, tills någon närstående reagerar.
Att vara närstående med Gud är det mest skrämmande hos oss.
Därför måste vi fördjupa vår glädje och tacksamhet.
Goljat funkar alltså -
tills David träder fram med några mackor till sina bröder.
Goljat försöker samma trick med David som med Israels här.
Men det fungerar inte, för David är en man efter Guds hjärta.
Han brottas i en helt annan klass.
Hans hjärta och huvud är i en annan dimension.
David är precis rätt man för att röra till det i fiendens huvud.
Goljat sa att han skulle mata gamar och vilddjur med Davids kropp.
David avslöjade skrämseln och sa: "Ska vi slå vad?
Jag ska ta itu med dig och även med dina kompisar."
Han rör till det i fiendens huvud.
Och sedan dödar David honom med det han har i sin hand.
Det du råkar ha i handen räcker alltid, när Jesus siktar med slungan.
Han fäller Goljat med en sten, men dödar honom med dennes egen svärd.
Vad fienden använder mot dig blir ett vapen i din hand -
och det rör till det i fiendens huvud.
Därefter vill alla se fiendens huvud.
Allting handlar nu om huvudet.
David går upp till Jerusalem med Goljats huvud i sin shoppingbag.
Barnen vid vägkanten ropar: "David, visa oss huvudet!"
Gammelmormor säger: "David, låt mig se huvudet!"
En kille på gatan säger: "Du där, visa mig huvet!"
I palatset vill kungen först se huvudet.
Så rör man till det i fiendens huvud.
Men den där flickan då? Jael?
Minns ni henne?
Kanaanéerna kämpar mot Israel, och Debora kommer med en profetia.
Hon säger till Barak att han ska strida och kommer att vinna.
Barak svarar: "Tänk om ni alla skulle följa med?!" Han är ju skraj.
Han hade inte hört min predikan om ämnet "Tänk om...?"
Debora svarar: "Jag följer med, men segeräran går då till en kvinna."
Man strider med kanaanéerna, och till sist flyr Sisera.
Han får gömma sig i Jaels, keniten Hebers hustrus, tält.
När Sisera har somnat, tar Jaael en tältplugg och hammare -
och ger general Sisera en rejäl huvudvärk.
Enligt Bibeln hamrade hon på pluggen, tills den satt fast i marken.
Hon slog pluggen genom Siseras huvud.
Tänk hurdan hustru hon skulle vara!
"Älskling, tog du ut soppåsen?" "Jag skulle just göra det."
De kivas under lunchen och han kommer in i rummet.
Frun har händerna bakom ryggen, och du börjar bli nervös.
"Älskling, visa mig dina händer.
Vad har du bakom ryggen?" Den flickan bråkar man inte med!
Du har all rätt att röra till det i fiendens huvud.
Han har rört till det i ditt huvud tillräckligt länge.
Meningen med detta veckoslut är att vända på saker och säga:
"Nu är det din tur!
Nu är det din tur att utveckla ett så fint tänkesätt -
att det gör fienden alldeles snurrig -
och får honom att fatta att det inte lönar sig med något lurigt mot oss.
Det är meningslöst att slösa resurser på en hopplös strid.
Därför dyker han inte upp.
Du blir mer än vinnare, för fienden dyker inte upp.
När du träder ut på slagfältet, är det som en picknick för dig -
för Gud dukar ett bord för dig i dina fienders åsyn.
Du sitter där och käkar fruktsallad och ingen fiende dyker upp.
"Jag ska äta upp den här ostkakan & om ingen dyker upp, så sticker jag.
Livets lag i Kristus är detta:
Ett löfte lyfter varje omständighet.
Du måste hitta dina löften.
Gud har lovat dig vissa saker.
Bibelställen som har hoppat upp framför dina ögon.
Profetior som du i ditt sinne vet betyder något särskilt.
Varje löfte medför en upphöjning vid det aktuella läget.
Ni är löftets folk.
Gud talar bara löftesspråk.
Vad har Han lovat till dig som du ännu inte tagit emot?
Här finns många upphöjningar som inte har tagits emot.
Några av er har massvis av sådana staplade på sina huvuden.
Andra har så många att Gud har öppnat ett förrådsrum i himlen -
för att lagra dina löften där.
Han skulle vilja utgjuta dem över dig.
Han vill ge dem, men du måste vilja få mer av dem.
I närvarokulturen är vi alltid mottagare.
I Kristus lär du när nåden ska möta din omständighet -
och du söker och väntar på den.
Livets lag i Kristus handlar om -
Guds medvetna tillgivenhet för dig.
Vi lär oss att leva varje dag i närvaron av Guds leende.
Han sa: "Jag ska låta mitt ansikte lysa över dig."
Det är den bästa beskrivning av ett leende jag någonsin hört.
Han ler mot dig, och Hans ögon lyser över dig.
Han älskar löften och lägger hela sitt hjärta i dem.
Han älskar att hjälpa de pressade.
Löften prövas, för Gud vill ge mer.
Fiendens gärningar bidrar ofrivilligt till att upprätta riket.
Därför hatar han sig själv.
Han kan inte klå oss, men inte heller låta bli att hjälpa oss.
Det finns bara en Herre, och Han är inte den som ljuger.
Kristus är alltings Herre och Herre över allt.
Han använder allting och allting är underställt Hans makt.
Varje tron, omständighet, ja, allting är underställt Hans makt.
Fienden måste hjälpa oss -
om vi står upp i vår boning och säger:
"Detta är min omständighet och Herren har sagt så här.
Detta är vad Han vill göra och du, fiende, måste hjälpa mig."
Vad skojigt!
Guds trohet är himlens enda valuta.
Det är som pengar på banken, så hängiven är Gud till dig.
Han har förbundit sig till att i allt göra oss till det vi ska vara.
När krigföringens mål är omsorg, inriktar fienden sig just på den.
"Har Gud verkligen sagt?"
När krigföringens mål är omsorg, är löftet himlens mål.
Gud säger att Han har gett dig ett löfte och att Han håller sitt ord.
Löftet är himlens mål.
Vi ska inte se på omständigheter eller omsorg, utan på löftet.
Gud är inte en människa så att Han skulle ljuga.
Han gav dig sitt löfte och det är Hans mål i din omständighet.
Dina krafter grundar sig på löftet.
Löftet är alltså ditt vapen.
Antingen det handlar om ett problem, motstånd, vad som helst -
så är förmågan att vinna huvudfrågan.
Förmågan att kunna ta emot i en stressituation.
Nyckeln till segern är din egen lycka.
Det är din egen glädje i Guds välbehag.
Var vid gott mod och övervinn världen.
Livets lag i Kristus Jesus är detta:
Inget vapen riktat mot dig kommer att lyckas.
Detta är Herrens tjänares arv.
Du är en Guds boning.
Vi förklarar besökskulturen överspelad.
Du är en Guds boning.
Livets lag i Kristus Jesus verkar för ditt bästa.
Gud är med dig.
Han står på din sida och ler mot dig.
Han älskar den du är. Detta är din stund att ta löftet till dig.
Du kan förstå uthållighetens glädje i vetskapen om vem Gud är.
Du lär dig att vinna och sedan att bli mer än vinnare.
Fienden tittar på dig och inser att här har han inget att hämta.
Han kan pröva sina krafter, men vi vinner i alla fall.
Han vill bara utkämpa sådana strider som han har chans att vinna.
Denna kan han inte vinna.
Fienden övervann inte Kaleb.
När det bara fanns en fästning kvar -
bönade alla jättar: "Låt inte Kaleb komma hit!
Vem som helst utom Kaleb! Är det där Kaleb...åh nej!"
Mer än en vinnare.
Fienden ser dig och konstaterar att han inte har en chans.
"Låt oss bara utämpa sådana strider som vi har en chans att vinna."
Då beräknar han sina förluster.
Krigskämparna erövrar städer och folk.
De försvårar situationen för fienden.
Krigskämparna är mer än vinnare.
Fienden skulle helst vilja ha dig i infanteriet.
Han avskyr tanken på dig som krigskämpe.
Låt oss be.
Fader, jag tackar Dig. Vi lever var och en sitt närvaroliv med Dig.
Vi lever utifrån Kristus, härlighetens hopp.
I Anden är vi Guds boning.
Livets lag i Kristus passar alltid in på oss.
Livets lag i Kristus betyder att vi ska be -
och få bönesvar.
Vi ska höja oss över våra omständigheter -
och ta till oss den uppenbarelse och ställning som himlen ger oss.
Livets lag i Kristus säger att vi kan vinna och flöda över.
Fader, jag ber i Jesu namn att du börjar överskölja var och en av oss -
med alla överflödets och segerns möjligheter.
Förändra våra hjärtan, sinnen och tänkesätt -
så att vi förstår det arv som vi har i Jesus Kristus.
Gör oss alla oövervinnerliga.
Lär oss att leva över våra omständigheter -
så att bara Faderns härlighet utmanar oss -
så att bara Han blir den som utmanar oss -
och så att varje omständighet är ett tecken och en utmaning att ta emot.
Fader, jag tackar Dig.
Just nu gör Du oss alldeles snurriga.
Du får oss att se hur ett härligt liv är möjligt.
Du får oss att förstå Kristi sinnelags verklighet för oss:
att vi tänker så som Han tänker.
Det vore vår största glädje, vår största jubel och största skatt.
Jag ser det!
Jag ser så som Du - jag inser det!
Jag förstår det och nu vill jag bli det.
Tack, helige Ande, att Du är med oss.
Jag ber att Du fortsätter att beröra oss -
så att vi förstår vår arvedel i Herren Jesus Kristus.
I detta rum finns inte en enda vanlig människa.
Här finns inget medelmåttigt.
Här erbjuds alla fullkomlighet.
Ingen i detta rum har några bördor.
Vi är bara resväskor som vi inte ännu har packat upp.
Vi är inte den här stundens dåtid.
Vi är den här stundens framtid. Vi har hopp.
Vi har alla potential att vara lika härliga som Jesus -
eftersom vi lever i samma boning som Han.
Vi bor i Hans gunst, Hans generositet -
i hans styrka och vishet -
och ingenting är omöjligt för oss -
eftersom med Gud är allting möjligt.
Därför välsignar vi Dig, Fader, i Jesu namn -
för Din omsorg, Ditt förutseende, Din plan och Dina löften -
för Din glädje som får oss alla att stiga upp i en ny dimension.
Jag ber, Fader, att vi gör det totalt fullkomligt.
Jag ber att vi ska gå härifrån fast beslutna att ta revansch på fienden -
och att njuta av allt Du är för oss och av allt Du ger oss.
I Jesu namn, amen.
Tack för att ni lyssnade. Jag uppskattar det högt.
Översättning: Heaven TV7 Sverige
-