Olen Ivan Ore, kotoisin Perusta, Limasta.
Työskentelin 2 vuotta Perussa sähkö-insinöörinä.
Päätin opiskella sähköalan M.A. -tutkinnon Suomessa.
Sanoin heipat perheelleni. Opintojeni piti kestää pari vuotta -
mutta nyt, 21 vuoden jälkeen, asun edelleen Suomessa.
Ennen yrityksen aloittamista kahvi ei merkinnyt minulle mitään.
Lomamatkalla Perussa tutustuin sattumalta setääni.
Setäni rohkaistui suuresti, kun vein hänen kaltaisten -
pienten yritysten kahvia eri maihin, ensimmäisenä Ranskaan.
Siihen asti kahvin kasvattajat olivat saaneet tuotteitaan markkinoille -
ainoastaan pientä korvausta vastaan välittäjien kautta.
Etelä-amerikalaiset kahvintuottajat rohkaisivat minua -
tuomaan kahvia Suomeen. Näin kahvibisneksessä mahdollisuuden, -
jonka kautta kasvattaa verkostoani Perussa.
Enkä halunnut menettää yhteyksiäni Peruun.
Halusin myös käyttää mahdollisuuden tuoda hyvää kahvia Suomeen -
sekä auttaa taloudellisesti pienituloisia kahvin viljelijöitä.
Halusin rakentaa liiketoimintani eettisesti oikeudenmukaisesti.
Siten, että kahvin tuottajat saavat oikeudenmukaisen palkan -
tekemästään työstä, kahvin viljelystä.
Siihen aikaan kahvin myyntihinta oli 1 USD / kg.
1 kg kahvin tuottaminen maksoi viljelijälle 1,5 USD / kg.
Kahvin viljely oli siis taloudellisesti kannattamatonta.
Halusin muuttaa tilannetta. Ajattelin, että hyvän tuotteen tekijä ansaitsee -
kunnollisen palkan hyvästä työstään.
Kun tutustuin setääni ja muihin kahvin tuottajiin, -
halusin auttaa heitä.
Mutta se ei ollut mahdollista.
Seuraavana vuonna, elokuussa 2002, tulin uskoon.
Usean kuukauden uskossa olon jälkeen -
halusin oppia tuntemaan enemmän Jumalaa.
En teoriassa vaan halusin tulla Jumalan todistajaksi.
Silloin muistin idean kahvibisneksen aloittamisesta.
Mikä olisikaan parempi tapa kuin tehdä se Jumalan kanssa.
Siitä tulisi seikkailu, jossa oppisin tuntemaan enemmän Jumalaa, -
näkisin Jumalan ihmeitä ja että Jumalan Sana toimii käytännössä.
Jos haluaa helpon elämän, -
uskoon perustuvan bisneksen aloittaminen ei ole hyvä idea.
Omasta ja muiden kokemuksista tiedän, -
ja Raamattukin sanoo, että jos haluaa tehdä asioita Jumalan kanssa -
tulee olla valmiina kulkemaan kuin tulen läpi.
Tätä olemme juurikin kokeneet, useita kertoja.
Olemme kokeneet hulluja seikkailuja, ylä- ja alamäkiä.
Kaikista näissä tilanteissa Jumala on varjellut ja pelastanut meidät -
onnettomuuksista, maanvyöryistä, tulvista, myrskyistä ja vaikka mistä.
Jumalan ottaminen mukaan bisnek- seen tarkoittaa käytännössä sitä, -
että saa osakseen sekä Jumalan siunauksen että paljon taisteluita.
Olemme myös kokeneet erilaisia taisteluita, -
varsinkin yrityksen alkuvuosina.
Kolmantena toimintavuonna tilasimme ensimmäisen ison erän kahvia.
Myimme lähes koko erän yhdelle asiakkaalle, -
joka ei koskaan maksanut laskua.
Seuraavana vuonna saamamme erä oli erittäin huonossa kunnossa.
Oli lähellä, että kahvi olisi jäänyt Suomen tulliin.
Kahvipaahtimossamme Suomessa oli tulipalo, kun olimme Perussa.
Emme pystyneet tekemään asialle yhtään mitään.
Yrityksen alkuvuosina olin samaan aikaan töissä Nokialla.
Käytin suuren osan Nokialta saamas- tani palkasta Cafetorian kuluihin.
Tilanne oli aika dramaattinen, -
sillä olin laskenut elämääni omien säästöjeni varaan.
Näissä tilanteissa Jumala opetti -
ettei tule turvautua pankkitilillä oleviin säästöihin.
Vaan Jumala on se joka pitää huolen meidän koko elämästämme.
Paahtimossamme ollut tulipalo -
tapahtui siis silloin kun olin vaimoni kanssa Perussa.
Työntekijämme paahtoi kahvia. Piipussa oli tukos.
Ilma ei päässyt piipun kautta ulos.
Piipussa ollut kuuma ilma aiheutti tulipalon.
Kone jossa kahvipapuja paahdettiin sai vakavia vaurioita.
Kuten myös paahtimorakennus.
Paikalle soitettiin palokunta ja palo saatiin sammutettua.
Tulipalosta johtuen toimintaan tuli pakollinen tauko.
Kuten kerroin, palon aikaan olimme Perussa -
emmekä siis voineet tehdä mitään asialle. Tämä oli meille hyvä oppi.
Tilanteessa, jossa ei voi tehdä mitään muuta kuin rukoilla, -
oppii luottamaan Jumalaan.
Asiakkaamme joka ei koskaan maksanut laskuaan, -
oli hyvin tunnettu yrittäjä. Hänen yrityksensä oli myös hyvin tunnettu.
Se oli yksi ensimmäisistä artisaani kahvi paahtimoista.
Yritys myi kahvia esim Stockman tavarataloon.
Hänellä oli talousvaikeuksia jo aikaisemminkin.
Siitä huolimatta hän osti meiltä kahvia tietäen ettei kykenisi maksamaan.
Tämä oli meille vaikeinta, että hän tiesi ettei kykenisi maksamaan.
Saimme myöhemmin tietää, että hän oli velkaa useaan yritykseen.
Olihan se kova paikka, kun luotimme että Jumala pitää huolta -
ja sitten tapahtuu tällaista huijaamista Suomessa.
Tätä ei ollut tapahtunut meille aikaisemmin. Tämä oli vaikea asia.
Anteeksiantamisen ja -
asian Jumalalle luovuttamisen prosessi kesti vuosia.
Tapasin hänet viimeisen kerran noin 10 vuotta sitten.
En vihaa häntä enkä toivo hänelle mitään pahaa.
Tämän asian läpikäyminen oli prosessi, joka kesti oman aikansa.
Sinä aikana Jumala opetti minulle monia asioita.
Tämänhetkiset haasteemme kahvibisneksessä -
ovat erilaisia kuin alkuvuosina.
Yrityksen alkuvuosina suurimpina haasteina olivat raha-asiat.
Se oli aikaa jolloin yritys ei tuottanut voittoa.
Nokialta saamani palkka kului lähes kokonaan Cafetorian kuluihin.
Pikkuhiljaa Jumala on auttanut meitä saamaan lisää asiakkaita ja -
nyt olemme taloudellisesti vakaammalla pohjalla.
Vuonna 2015 meidät arvioitiin -
10 tuottavimman yrityksen joukkoon Helsingissä.
Tämä siitä huolimatta, että edelleen olemme pieni yritys.
Tämän hetken suurin haasteemme on -
pärjätä kilpaillulla liiketoimintasektorilla.
Meillä on paljon kilpailijoita.
Haasteena on pysyä ajan tasalla, jotta asiakkaat valitsisivat -
yhä uudestaan meidät kilpailijoidemme sijaan.
Tämän päämäärän saavuttaminen vaatii meiltä -
luovuutta, läpinäkyvyyttä ja -
Jumalan johdatukseen ja viisauteen luottamista.
Meidän tulee myös olla hengellisesti vahvoja.
Yrityksellämme on jo lähes 20 vuoden kokemus.
Siitä huolimatta meidän tulee olla elossa tänään ja joka päivä.
Tämän tuoreuden saamme Jumalalta.
Perustaessani tämän yrityksen ajattelin aina, -
että yrittäjyys on rinnastettavissa Israelin erämaavaellukseen.
Uskon, että Jumala vie omansa aina luvattuun maahan.
Välttämättä ei aina tiedä, kuinka kauan matka kestää.
Luvattu maa tarkoitti meille toimeentuloa, vapautta -
vaikutusvaltaa ja mahdollisuuksia.
Elämä Jumalan kanssa näiden vuosien ajan on muuttanut meitä.
Olemme ymmärtäneet omat rajamme.
Ja sen, että Jumalalla on narut käsissään.
Tehtävämme on löytää Jumalan tahto meidän yrityksen suhteen.
Olen iloinen, että emme edenneet yrittäjinä minun tahtomaan suuntaan.
Meidän tulee jatkaa työtä ollaksemme kilpailukykyisiä myös jatkossa.
Olemme kiitollisia, että meillä on kaikki mitä tarvitsemme:
asunto, ruokaa ja työntekijöitä.
Kykenemme maksamaan kaikki laskumme.
Mielestäni tämä on menestystä.
Monet videot ja yliopistoluennot kertovat -
esimerkkejä menestyksestä ja määrittelevät sen.
Avataan uusia yrityksiä, -
hyödynnetään bisnesenkeleitä ja saadaan paljon tuottoa.
Liiketoiminta kasvaa numeraalisesti.
Tätä katsoessani mietin, -
tuo on menestystä inhimillisesti katsottuna. Ja se on ok.
Mutta onko se Jumalan mielen mukaista menestystä. Ei ole.
Elämme maailmassa, joka ei toteuta Jumalan tahtoa.
Siksi Jumalan tahtoma menestys on erilaista kuin tämän maailman.
Jumalan mielen mukainen menestys on rakastaa Jumalaa.
Jos Jumala haluaisi minun -
lopettavan tämän yrityksen ja tekevän jotain muuta, -
aikaisemmin se olisi ollut minulle vaikea ajatus -
mutta nyt olen valmis tekemään Jumalan tahdon.
Mikä se sitten onkaan.
Jos vertaamme tämän maailman ja Jumalan mielen mukaista menestystä.
2O vuoden aika, jonka olen ollut yrittäjänä, -
olen nähnyt suurten yritysten tekevän suuria investointeja.
Suurista investoinneista huolimatta monia niistä ei ole enää olemassa.
Cafetoria on pieni yritys, joka ei ole tehnyt mittavia investointeja -
mutta olemme vielä 20 vuoden jälkeen olemassa.
Minusta Cafetoria on esimerkki menestyksestä.
Otetaan vertailuksi Israelin valtio.
Israelin valtiota voidaan käyttää esimerkkinä -
Jumalan tahdon mukaisesta menestyksestä.
Israel on aina ollut pieni maa ja kansakunta.
Kun vertaamme inhimillistä ja Jumalan tahdon mukaista menestystä -
mieleeni tulee Israel.
Israel on aina ollut pieni maa, myös suurimpana ollessaan, -
kuningas Salomon valtakaudella.
Samaan aikaan ympärillä oli suuria valtakuntia, -
kuten Kreikka, Persia, Kreikka ja Rooma.
Ne olivat todella suuria -
mutta niitä ei ole enää olemassa.
Sen sijaan Israel on edelleen olemassa.
Tässä huomaan, kuinka Jumala näkee menestyksen eri tavalla kuin me.
Monet israelilaiset katsoivat suuria valtakuntia -
ja halusivat Israelin olevan samanlainen.
He ajattelivat voivansa tuoda Jumalan läsnäolon Israeliin.
He valittivat Jumalalle Israelin tilanteesta, -
suurten rakennusten puuttumisesta.
Tätä samaa mekin yritämme joskus saada aikaiseksi.
Ajattelemme menestyksen olevan hyvin materialistista.
Kuten sanoin aikaisemmin, -
Jumalan mielen mukainen menestys on sitä, että rakastamme Jumalaa.
Hän pitää huolen kaikesta, -
ja Hän pitää sinut pystyssä myrskyssä ja myrskyn jälkeen.
Cafetoria tuo maahan kahvia useista eri maista.
Aloitimme maahantuonnin perulaisista tuottajista.
Kuvassa on Patricia, yksi kahvintuottajamme.
Hän johtaa naisten yritystoimintaa.
Vierailemme heidän luonaan lähes vuosittain.
Alussa vierailuiden tarkoitus oli viljelyn ja kahvin laaduntarkkailu.
Nyt keskinäisen luottamuksen kasvettua -
olemme enemmänkin ystäviä.
Tapaamisemme nykyään on enemmänkin perhetapaaminen.
Aina kun vierailemme tuottajien luona he järjestävät juhlat.
Juhlimme yhdessä.
Ja teemme luonnollisesti myös bisnestä yhdessä.
Jumalan sana on vaikuttanut yrityksen ja minun elämässäni -
pääasiassa rohkaisemalla.
Sana on rohkaissut luottamaan Jumalaan ja kohtaamaan haasteita.
Viimeisin haaste meillä on ollut uuden kahvilan avaaminen Aalto yliopistolle.
Paikka on hyvä, uuden yliopiston ja monien ihmisten keskellä.
Teoriassa siis kaiken piti olla kunnossa.
Pari kuukautta ennen kahvilan avaamista -
tapasimme erään uskovan.
Hän myi meille kahvilaan kalusteita.
Tuodessaan ostamiamme kalusteita -
hän sanoi yllättyneensä, että mekin olemme kristittyjä.
Hän sanoi kokeneensa, että tämä juuri avaamamme kahvila tulee olemaan -
toivon ankkuri.
Se oli mukava kuulla. Silti jäin miettimään, mitä hän tarkoitti.
Toivo mistä ja kenelle? Opiskelijoille, meille?
Tämä sana jäi mieleeni ja mietin sitä jälkeenpäin.
Samana päivänä, jona kahvila oli määrä avata, yliopisto päätti -
sulkea kaikki toiminnot korona viruksen takia.
Tämä oli tietysti surullinen uutinen meille.
Kahvila oli täysin hiljainen usean kuukauden ajan.
Tämä oli kuin apokalyptista aikaa.
Silloin mietin taas tämän kristityn veljen sanoja toivon ankkurista.
Ajattelin, ehkä tuo sana oli tarkoitettu meille.
Se oli ehkä Jumalan viesti meille: luottakaa minuun -
näinä vaikeina aikoina.
Jumalan koulussa olemme oppineet, -
ettei tässä tilanteessa pidä panikoida.
Koska luotamme Jumalan sanaan, meidän tulee toimia uskossa.
Kokemustemme kautta tiedämme, -
että tärkeintä on ottaa iisisti.
Ja taistella Jumalan, ei omalla voimalla.
Pidä yllä hyvä asenne ja jatka työtäsi niin hyvin kuin pystyt.
Suomennos: Riku Miettinen