Egentligen kan jag inte förklara det.
Där bara var en kvinna som blev förtjust i mig.
Det smickrade min dåliga självkänsla.
På den tiden hade jag en pojkvän -
men lämnade honom helt kallt och gick till denna kvinna.
BERÖRD AV GUD
Min barndom var rätt så svår.
Pappa använde mycket alkohol och tog inte hand om familjen.
Mamma var den som tog hand om oss och skötte oss verkligen väl.
Jag hade två bröder som var mig mycket kära.
Det fanns också många goda saker -
men det ständiga flyttandet och det att -
pappa släpade med oss överallt -
var tungt för oss alla.
Detta påverkade tonåren, ungdomen och -
självkänslan starkt.
Jag hade en dålig bild av mig själv fast jag var ...
Jag liksom klampade framåt i ren och skär envishet.
Jag gav aldrig efter och jag dolde mycket av mitt dåliga jag.
Liksom unga flickor blir förtjusta i pojkar -
blev jag förtjust i denne man fast han var något äldre än jag.
Jag var faktiskt förtjust i honom men han var otrogen.
Jag fick höra om det -
vilket var ett hårt bakslag för en ung kvinna.
Sådant krossar självkänslan och -
jag började bygga upp ett skydd för att det inte skulle göra ont -
för det var verkligen smärtsamt.
Som 20 år gammal flyttade jag till Helsingfors.
Här blev jag bekant med ...
Först visste jag inte att -
dessa kvinnor hade ett förhållande med varandra -
men senare fick jag veta det.
Först var jag chockad -
på grund av det -
men sedan började vi gå på restauranger tillsammans.
Där bara var en kvinna som blev förtjust i mig.
Detta smickrade min dåliga självkänsla.
Det var fantastiskt att någon tyckte också om mig!
Sedan träffade jag många av dessa kvinnor men relationerna -
varade bara några dagar.
Jag blev bekant med en kvinna som bodde i Sverige.
I slutet av 1986 flyttade vi tillsammans till Sverige -
där vi bodde fem år.
Det kändes som en lättnad i relationen -
för där kunde jag på sätt och vis vara mig själv.
Här i hemlandet var det inte så lätt -
men i verkligheten var problemet att jag inte kom undan mig själv.
Av min natur är jag inte svartsjuk.
Jag hade tillit men dessa relationer ledde till att -
jag svartsjukt började bevaka den andras göranden och låtanden.
Sedan flyttade vi till Finland och inom ett halvt år brast relationen.
I början var det tungt och grunden rämnade.
Jag använde alkohol ganska flitigt och -
jag kände restaurangchefen på en krog i Kampen.
Jag var återigen där berusad och mådde fruktansvärt illa.
Jag frågade restaurangchefen -
vad skulle jag göra för att livet skulle förändras.
Restaurangchefen svarade: "Be till Jesus Kristus."
Och så kom den dagen -
då jag hade nått min vägs ände.
Antingen tar jag livet av mig, -
insjuknar mentalt, -
eller som tredje alternativ ...
Jag knäppte händerna och bad.
Aldrig senare har jag någonsin bett så hängivet -
som i det ögonblicket.
"Jesus, om Du finns -
så hjälp mig."
Hela det liv jag levt -
var som om jag tittat på en skräckfilm.
Jag hade en så enorm syndkänsla att -
det var som om jag sett mitt liv passera revy framför mina ögon.
Om jag skulle få börja från början skulle jag inte göra om det.
Och - jag har fått börja på nytt.
Jag tyckte väldigt mycket om att läsa Bibeln.
Jag hade ingen som skulle ha lärt mig så jag läste ensam.
Sedan började jag undra om man inte kan älska den man vill?
Har man inte rätt att älska när det talas så mycket om att älska -
men jag förstod inte vad det betyder.
Då öppnade Gud Bibeln vid Romarbrevets första kapitel.
Där står att Gud utlämnade dem åt deras hjärtans begär -
och kvinnor bytte ut det naturliga umgänget mot det som är onaturligt.
Jag förde en hård inre kamp -
med frågan om man inte får älska.
Jag kämpade verkligen hårt med det.
Småningom började jag inse att så är det.
Gud har skapat mannen och kvinnan - inget annat.
Efter att jag omfattat tron -
kom jag in i en andlig gemenskap och fick verkligen goda vänner.
Ingen pressade mig -
och aldrig slog någon mig heller med mitt förflutna.
Ingen tvingade mig heller att tala.
Tvärtom, de brydde sig om mig på riktigt.
Men mitt andliga helande tog verkligen lång tid.
Precis sådana människor -
är så värdefulla, -
verkligen värdefulla -
för helandet av mitt inre och självkänslan -
som nu har blivit sundare och starkare.
Fortfarande bryr jag mig om dessa människor från mitt förflutna och -
önskar av hela mitt hjärta att det skulle gå bra för dem.
Jag önskar att de skulle finna -
Jesus Kristus som sina personliga Frälsare och -
faktiskt finna den verkliga friheten -
och inte tigga av människor.
Jag önskar att de verkligen skulle finna friheten. Anneli.
Översättning: Carl Westermarck Himlen TV7